### APOCALIPSA LUI IOAN

## 1 > 3 6 9 12 15 18 21 22

1Descoperirea lui Isus Hristos, pe care I-a dat-o Dumnezeu, ca să arate robilor Săi lucrurile care au să se întâmple în curând. Și le-a făcut-o cunoscut, trimițând prin îngerul Său la robul Său Ioan, -

Ioan 3.32;Ioan 8.26;Ioan 12.49;Apoc 1.3;Apoc 4.1;Apoc 22.16;

2care a mărturisit despre Cuvântul lui Dumnezeu și despre mărturia lui Isus Hristos, și a spus tot ce a văzut.

1Cor 1.6;Apoc 1.9;Apoc 6.9;Apoc 12.17;1Ioan 1.1;

3Ferice de cine citește, și de cei ce ascultă cuvintele acestei proorocii, și păzesc lucrurile scrise în ea! Căci vremea este aproape!

Luc 11.28;Apoc 22.7;Rom 13.11;Iac 5.8;1Pet 4.7;Apoc 22.10;

4Ioan, către cele șapte Biserici, care sunt în Asia: Har și pace vouă din partea Celui ce este, Celui ce era și Celui ce vine, și din partea celor șapte duhuri, care stau înaintea scaunului Său de domnie,

Ex 3.14;Apoc 1.8;Ioan 1.1;Zah 3.9;Zah 4.10;Apoc 3.1;Apoc 4.5;Apoc 5.6;

5și din partea lui Isus Hristos, martorul credincios, cel întâi născut din morți, Domnul împăraților pământului! A Lui, care ne iubește, care ne-a spălat de păcatele noastre cu sângele Său,

Ioan 8.14;1Tim 6.13;Apoc 3.14;1Cor 15.20;Col 1.18;Efes 1.20;Apoc 17.14;Apoc 19.16;Ioan 13.34;Ioan 15.9;Gal 2.20;Evr 9.14;1Ioan 1.7;

6și a făcut din noi o împărăție și preoți pentru Dumnezeu, Tatăl Său: a Lui să fie slava și puterea în vecii vecilor! Amin.

1Pet 2.5-9;Apoc 5.10;Apoc 20.6;1Tim 6.16;Evr 13.21;1Pet 4.11;1Pet 5.11;

7Iată că El vine pe nori. Și orice ochi Îl va vedea; și cei ce L-au străpuns. Și toate semințiile pământului se vor boci din pricina Lui! Da, Amin.

Dan 7.13;Mat 24.30;Mat 26.64;Fapt 1.11;Zah 12.10;Ioan 19.37;

8"Eu sunt Alfa și Omega, Începutul și Sfârșitul", zice Domnul Dumnezeu, Cel ce este, Cel ce era și Cel ce vine, Cel Atotputernic.

Isa 41.4;Isa 44.6;Isa 48.12;Apoc 1.11-17;Apoc 2.8;Apoc 21.6;Apoc 22.13;Apoc 1.4;Apoc 4.8;Apoc 11.17;Apoc 6.5;

9Eu, Ioan, fratele vostru, care sunt părtaș cu voi la necaz, la Împărăție și la răbdarea în Isus Hristos, mă aflam în ostrovul care se cheamă Patmos, din pricina Cuvântului lui Dumnezeu și din pricina mărturiei lui Isus Hristos.

Filip 1.7;Filip 4.14;2Tim 1.18;Rom 8.17;2Tim 2.12;Apoc 1.2;

10În ziua Domnului eram în Duhul. Și am auzit înapoia mea un glas puternic, ca sunetul unei trâmbițe.

Fapt 10.10;2Cor 12.2;Apoc 4.2;Apoc 17.3;Apoc 21.10;Ioan 20.26;Fapt 20.7;1Cor 16.2;Apoc 4.1;Apoc 10.8;

11care zicea: "Eu sunt Alfa și Omega, Cel dintâi și Cel de pe urmă. Ce vezi, scrie într-o carte, și trimite-o celor șapte Biserici: la Efes, Smirna, Pergam, Tiatira, Sardes, Filadelfia și Laodicea."

Apoc 1.8;Apoc 1.17;

12M-am întors să văd glasul care-mi vorbea. Și când m-am întors, am văzut șapte sfeșnice de aur.

Ex 25.37;Zah 4.2;Apoc 1.20;

13Și în mijlocul celor șapte sfeșnice pe cineva, care semăna cu Fiul omului, îmbrăcat cu o haină lungă până la picioare, și încins la piept cu un brâu de aur.

Apoc 2.1;Ezec 1.26;Dan 7.13;Dan 10.16;Apoc 14.14;Dan 10.5;Apoc 15.6;

14Capul și părul Lui erau albe ca lâna albă, ca zăpada; ochii Lui erau ca para focului;

Dan 7.9;Dan 10.6;Apoc 2.18;Apoc 19.12;

15picioarele Lui erau ca arama aprinsă, și arsă într-un cuptor; și glasul Lui era ca vuietul unor ape mari.

Ezec 1.7;Dan 10.6;Apoc 2.18;Exec 43.2;Dan 10.6;Apoc 14.2;Apoc 19.6;

16În mâna dreaptă ținea șapte stele. Din gura Lui ieșea o sabie ascuțită cu două tăișuri, și fața Lui era ca soarele, când strălucește în toată puterea lui.

Apoc 1.20;Apoc 2.1;Apoc 3.1;Isa 49.2;Efes 6.17;Evr 4.12;Apoc 2.12-16;Apoc 19.15-21;Fapt 26.13;Apoc 10.1;

17Când L-am văzut, am căzut la picioarele Lui ca mort. El Și-a pus mâna dreaptă peste mine, și a zis: "Nu te teme! Eu sunt Cel dintâi și Cel de pe urmă,

Ezec 1.28;Dan 8.18;Dan 10.10;Isa 41.4;Isa 44.6;Isa 48.12;Apoc 2.8;Apoc 22.13;Apoc 1.11;

18Cel viu. Am fost mort, și iată că sunt viu în vecii vecilor. Eu țin cheile morții și ale Locuinței morților.

Rom 6.9;Apoc 4.9;Apoc 5.14;Ps 68.20;Apoc 20.1;

19Scrie dar lucrurile, pe care le-ai văzut, lucrurile care sunt și cele care au să fie după ele.

Apoc 1.12;Apoc 2.1;Apoc 4.1;

20Taina celor șapte stele, pe care le-ai văzut în mâna dreaptă a Mea și a celor șapte sfeșnice de aur: cele șapte stele sunt îngerii celor șapte Biserici; și cele șapte sfeșnice, sunt șapte Biserici.

Apoc 1.16;Apoc 1.12;Mal 2.7;Apoc 2.1;Zah 4.2;Mat 5.15;Filip 2.15;

## < 2 > 6 9 12 15 18 21 22

1Îngerului Bisericii din Efes scrie-i: "Iată ce zice Cel ce ține cele șapte stele în mâna dreaptă, și Cel ce umblă prin mijlocul celor șapte sfeșnice de aur:

Apoc 1.16-20;Apoc 1.13;

2"Știu faptele tale, osteneala ta și răbdarea ta, și că nu poți suferi pe cei răi; că ai pus la încercare pe cei ce zic că sunt apostoli și nu sunt, și i-ai găsit mincinoși.

Ps 1.6;Apoc 2.9-19;Apoc 3.1-15;1Ioan 4.1;2Cor 71.13;2Pet 2.1;

3Știu că ai răbdare, că ai suferit din pricina Numelui meu, și că n-ai obosit.

Gal 6.9;Evr 12.3-5;

4Dar ce am împotriva ta, este că ți-ai părăsit dragostea dintâi.

5Adu-ți dar aminte de unde ai căzut; pocăiește-te, și întoarce-te la faptele tale dintâi. Altfel, voi veni la tine, și-ți voi lua sfeșnicul din locul lui, dacă nu te pocăiești.

Mat 21.41-43;

6Ai însă lucrul acesta bun: că urăști faptele Nicolaiților, pe care și Eu le urăsc.

Apoc 2.15;

7Cine are urechi, să asculte ce zice Bisericilor Duhul: "Celui ce va birui, îi voi da să mănânce din pomul vieții, care este în raiul lui Dumnezeu."

Mat 11.15;Mat 13.9-43;Apoc 2.11-17;Apoc 2.29;Apoc 3.6-22;Apoc 13.9;Apoc 22.2-14;Gen 2.9;

8Îngerului Bisericii din Smirna scrie-i: "Iată ce zice Cel dintâi și Cel de pe urmă, Cel ce a murit și a înviat:

Apoc 1.8-17.18;

9"Știu necazul tău și sărăcia ta (dar ești bogat), și batjocurile, din partea celor ce zic că sunt Iudei și nu sunt, ci sunt o sinagogă a Satanei.

Apoc 2.2;Luc 12.21;1Tim 6.18;Iac 2.5;Rom 2.17-29;Rom 9.6;Apoc 3.9;

10Nu te teme nicidecum de ce ai să suferi. Iată că diavolul are să arunce în temniță pe unii din voi, ca să vă încerce. Și veți avea un necaz de zece zile. Fii credincios până la moarte, și-ți voi da cununa vieții."

Mat 10.22;Mat 24.13;Iac 1.12;Apoc 3.11;

11Cine are urechi, să asculte ce zice Bisericilor Duhul: "Cel ce va birui, nicidecum nu va fi vătămat de a doua moarte."

12Îngerului Bisericii din Pergam scrie-i: "Iată ce zice Cel ce are sabia ascuțită cu două tăișuri:

Apoc 1.16;

13"Știu unde locuiești: acolo unde este scaunul de domnie al Satanei. Tu ții Numele Meu, și n-ai lepădat credința Mea nici chiar în zilele acelea când Antipa, martorul Meu credincios, a fost ucis la voi, acolo unde locuiește Satana.

Apoc 2.2;Apoc 2.9;

14Dar am ceva împotriva ta. Tu ai acolo niște oameni care țin de învățătura lui Balaam, care a învățat pe Balac să pună o piatră de poticnire înaintea copiilor lui Israel, ca să mănânce din lucrurile jertfite idolilor, și să se dedea la curvie.

Num 24.14;Num 25.1;Num 31.16;2Pet 2.15;Iuda 11;Fapt 15.29;1Cor 8.9-10;1Cor 10.19-20;Apoc 2.20;1Cor 6.13-etc;

15Tot așa, și tu ai câțiva care, de asemenea, țin învățătura Nicolaiților, pe care Eu o urăsc.

Apoc 2.6;

16Pocăiește-te dar. Altfel, voi veni la tine curând, și Mă voi război cu ei cu sabia gurii Mele."

Isa 11.4;2Tes 2.8;Apoc 1.16;Apoc 19.15-21;

17Cine are urechi, să asculte ce zice Bisericilor Duhul: "Celui ce va birui, îi voi da să mănânce din mana ascunsă, și-i voi da o piatră albă; și pe piatra aceasta este scris un nume nou, pe care nu-l știe nimeni decât acela care-l primește."

Apoc 2.7-11;Apoc 3.12;Apoc 19.12;

18Îngerului Bisericii din Tiatira, scrie-i: "Iată ce zice Fiul lui Dumnezeu, care are ochii ca para focului, și ale cărui picioare sunt ca arama aprinsă:

Apoc 1.14-15;

19"Știu faptele tale, dragostea ta, credința ta, slujba ta, răbdarea ta și faptele tale de pe urmă, că sunt mai multe decât cele dintâi.

Apoc 2.2;

20Dar iată ce am împotriva ta: tu lași ca Izabela, femeia aceea, care se zice proorociță, să învețe și să amăgească pe robii Mei să se dedea la curvie, și să mănânce din lucrurile jertfite idolilor.

1Împ 16.31;1Împ 21.25;2Împ 9.7;Ex 34.15;Fapt 15.20-29;1Cor 10.19-20;Apoc 2.14;

21I-am dat vreme să se pocăiască, dar nu vrea să se pocăiască de curvia ei!

Rom 2.4;Apoc 9.20;

22Iată că am s-o arunc bolnavă în pat; și celor ce preacurvesc cu ea, am să le trimit un necaz mare, dacă nu se vor pocăi de faptele lor.

23Voi lovi cu moartea pe copiii ei. Și toate Bisericile vor cunoaște că "Eu sunt Cel ce cercetez rărunchii și inima": și voi răsplăti fiecăruia din voi după faptele lui.

1Sam 16.7;1Cron 28.9;1Cron 29.17;2Cron 6.30;Ps 7.9;Ier 11.20;Ier 17.10;Ier 20.12;Ioan 2.24-25;Fapt 1.24;Rom 8.27;Ps 63.12;Mat 16.27;Rom 2.6;Rom 14.12;2Cor 5.10;Gal 6.5;Apoc 20.12;

24Vouă, însă, tuturor celorlalți din Tiatira, care nu aveți învățătura aceasta, și n-ați cunoscut "adâncimile Satanei", cum le numesc ei, vă zic: "Nu pun peste voi altă greutate.

Fapt 15.28;

25Numai țineți cu tărie ce aveți, până voi veni!

Apoc 3.11;

26Celui ce va birui și celui ce va păzi până la sfârșit lucrările Mele, îi voi da stăpânire peste Neamuri.

Ioan 6.29;1Ioan 3.23;Mat 19.28;Luc 22.29-30;1Cor 6.3;Apoc 3.21;Apoc 20.4;

27Le va cârmui cu un toiag de fier, și le va zdrobi ca pe niște vase de lut, cum am primit și Eu putere de la Tatăl Meu.

Ps 2.8-9;Ps 49.14;Dan 7.22;Apoc 12.5;Apoc 19.15;

28Și-i voi da luceafărul de dimineață."

2Pet 1.19;Apoc 22.16;

29Cine are urechi, să asculte ce zice Bisericilor Duhul.

Apoc 2.7;

## 1 < 3 > 5 6 9 12 15 18 21 22

1"Îngerului Bisericii din Sardes, scrie-i: "Iată ce zice Cel ce are cele șapte Duhuri ale lui Dumnezeu și cele șapte stele: "Știu faptele tale: că îți merge numele că trăiești, dar ești mort.

Apoc 1.4-16;Apoc 4.5;Apoc 5.6;Apoc 2.2;Efes 2.1-5;1Tim 5.6;

2Veghează, și întărește ce rămâne, care e pe moarte, căci n-am găsit faptele tale desăvârșite înaintea Dumnezeului Meu.

3Adu-ți aminte dar cum ai primit și auzit! Ține, și pocăiește-te! Dacă nu veghezi, voi veni ca un hoț, și nu vei ști în care ceas voi veni peste tine.

1Tim 6.20;2Tim 1.13;Apoc 3.11;Apoc 3.19;Mat 24.42-43;Mat 25.13;Marc 13.33;Luc 12.39-40;1Tes 5.2-6;2Pet 3.10;Apoc 16.15;

4Totuși ai în Sardes câteva nume, care nu și-au mânjit hainele. Ei vor umbla împreună cu Mine, îmbrăcați în alb, fiindcă sunt vrednici.

Fapt 1.15;Iuda 23;Apoc 4.4;Apoc 6.1;Apoc 7.9-13;

5Cel ce va birui, va fi îmbrăcat astfel în haine albe. Nu-i voi șterge nicidecum numele din cartea vieții, și voi mărturisi numele lui înaintea Tatălui Meu și înaintea îngerilor Lui."

Apoc 19.8;Ex 32.32;Ps 36.28;Filip 4.3;Apoc 13.8;Apoc 17.8;Apoc 20.12;Apoc 21.27;Mat 10.32;Luc 12.8;

6Cine are urechi, să asculte ce zice Bisericilor Duhul."

Apoc 2.7;

7Îngerului Bisericii din Filadelfia scrie-i: "Iată ce zice Cel Sfânt, Cel Adevărat, Cel ce ține cheia lui David, Cel ce deschide, și nimeni nu va închide, Cel ce închide, și nimeni nu va deschide:

Fapt 3.14;1Ioan 5.20;Apoc 3.14;Apoc 1.5;Apoc 1.10;Apoc 19.61;Isa 22.22;Luc 1.32;Apoc 1.18;Mat 16.19;Iov 12.14;

8"Știu faptele tale: iată ți-am pus înainte o ușă deschisă, pe care nimeni n-o poate închide, căci ai puțină putere, și ai păzit Cuvântul Meu, și n-ai tăgăduit Numele Meu.

Apoc 3.1;1Cor 16.9;2Cor 2.13;

9Iată că îți dau din cei ce sunt în sinagoga Satanei, care zic că sunt Iudei și nu sunt, ci mint; iată că îi voi face să vină să se închine la picioarele tale, și să știe că te-am iubit.

Apoc 2.9;Isa 49.23;Isa 60.14;

10Fiindcă ai păzit cuvântul răbdării Mele, te voi păzi și Eu de ceasul încercării, care are să vină peste lumea întreagă, ca să încerce pe locuitorii pământului.

2Pet 2.9;Luc 2.1;Isa 24.17;

11Eu vin curând. Păstrează ce ai, ca nimeni să nu-ți ia cununa.

Filip 4.5;Apoc 1.3;Apoc 22.7-20;Apoc 3.3;Apoc 2.25;Apoc 2.10;

12Pe cel ce va birui, îl voi face un stâlp în Templul Dumnezeului Meu, și nu va mai ieși afară din el. Voi scrie pe el Numele Dumnezeului Meu și numele cetății Dumnezeului Meu, noul Ierusalim, care are să se pogoare din cer de la Dumnezeul Meu, și Numele Meu cel nou.

1Împ 7.21;Gal 2.9;Apoc 2.17;Apoc 14.1;Apoc 22.4;Gal 1.26;Evr 12.22;Apoc 21.2-10;Apoc 22.4;

13Cine are urechi, să asculte ce zice Bisericilor Duhul."

Apoc 2.7;

14Îngerului Bisericii din Laodicea scrie-i: "Iată ce zice Cel ce este Amin, Martorul credincios și adevărat, începutul zidirii lui Dumnezeu:

Isa 65.16;Apoc 1.5;Apoc 19.11;Apoc 22.6;Apoc 3.7;Col 1.15;

15"Știu faptele tale: că nu ești nici rece, nici în clocot. O, dacă ai fi rece sau în clocot!

Apoc 3.1;

16Dar, fiindcă ești căldicel, nici rece, nici în clocot, am să te vărs din gura Mea.

17Pentru că zici: "Sunt bogat, m-am îmbogățit, și nu duc lipsă de nimic", și nu știi că ești ticălos, nenorocit, sărac, orb și gol,

Osea 12.8;1Cor 4.8;

18te sfătuiesc să cumperi de la Mine aur curățit prin foc, ca să te îmbogățești; și haine albe, ca să te îmbraci cu ele, și să nu ți se vadă rușinea goliciunii tale; și doctorie pentru ochi, ca să-ți ungi ochii, și să vezi.

Isa 55.1;Mat 13.44;Mat 25.9;2Cor 5.3;Apoc 7.13;Apoc 16.15;Apoc 19.8;

19Eu mustru și pedepsesc pe toți aceia, pe care-i iubesc. Fii plin de râvnă dar, și pocăiește-te!

Iov 5.17;Prov 3.11-12;Evr 12.5-6;Iac 1.12;

20Iată Eu stau la ușă, și bat. Dacă aude cineva glasul meu și deschide ușa, voi intra la el, voi cina cu el, și el cu Mine.

Cânt 5.2;Luc 12.37;Ioan 14.23;

21Celui ce va birui, îi voi da să șadă cu Mine pe scaunul Meu de domnie, după cum și Eu am biruit și am șezut cu Tatăl Meu pe scaunul Lui de domnie.

Mat 19.28;Luc 22.30;1Cor 6.2;2Tim 2.12;Apoc 2.26-27;

22Cine are urechi, să asculte ce zice Bisericilor Duhul.

Apoc 2.7;

## 1 < 4 > 6 9 12 15 18 21 22

1După aceste lucruri, m-am uitat, și iată că o ușă era deschisă în cer. Glasul cel dintâi, pe care-l auzisem ca sunetul unei trâmbițe, și care vorbea cu mine, mi-a zis: "Suie-te aici, și-ți voi arăta ce are să se întâmple după aceste lucruri!"

Apoc 1.10;Apoc 11.12;Apoc 1.19;Apoc 22.6;

2Numaidecât am fost răpit în Duhul. Și iată că în cer era pus un scaun de domnie, și pe scaunul acesta de domnie ședea Cineva.

Apoc 1.10;Apoc 17.3;Apoc 21.10;Isa 6.1;Ier 17.12;Ezec 1.26;Ezec 10.1;Dan 7.9;

3Cel ce ședea pe el, avea înfățișarea unei pietre de iaspis și de sardiu; și scaunul de domnie era înconjurat cu un curcubeu ca o piatră de smarald la vedere.

Ezec 1.28;

4Împrejurul scaunului de domnie stăteau douăzeci și patru de scaune de domnie; și pe aceste scaune de domnie stăteau douăzeci și patru de bătrâni, îmbrăcați în haine albe; și pe capete aveau cununi de aur.

Apoc 11.16;Apoc 3.4-5;Apoc 6.11;Apoc 7.9-14;Apoc 19.14;Apoc 4.10;

5Din scaunul de domnie ieșeau fulgere, glasuri și tunete. Înaintea scaunului de domnie ardeau șapte lămpi de foc, care sunt cele șapte Duhuri ale lui Dumnezeu.

Apoc 8.5;Apoc 16.18;Ex 37.23;2Cron 4.20;Ezec 1.31;Zah 4.2;Apoc 1.4;Apoc 3.1;Apoc 5.6;

6În fața scaunului de domnie, mai este un fel de mare de sticlă, asemenea cu cristalul. În mijlocul scaunului de domnie și împrejurul scaunului de domnie stau patru făpturi vii, pline cu ochi pe dinainte și pe dinapoi.

Ex 38.8;Apoc 15.2;Ezec 1.5;Apoc 4.8;

7Cea dintâi făptură vie seamănă cu un leu; a doua seamănă cu un vițel; a treia are fața ca a unui om; și a patra seamănă cu un vultur care zboară.

Num 2.2;Ezec 1.10;Ezec 10.14;

8Fiecare din aceste patru făpturi vii avea câte șase aripi, și erau pline cu ochi de jur împrejur și pe dinăuntru. Zi și noapte, ziceau fără încetare: "Sfânt, Sfânt, Sfânt, este Domnul Dumnezeu, Cel Atotputernic, care era, care este, care vine!"

Isa 6.2;Apoc 4.6;Isa 6.3;Apoc 1.8;Apoc 1.4;

9Când aceste făpturi vii aduceau slavă, cinste și mulțumiri Celui ce ședea pe scaunul de domnie, și care este viu în vecii vecilor,

Apoc 1.18;Apoc 5.14;Apoc 15.7;

10cei douăzeci și patru de bătrâni cădeau înaintea Celui ce ședea pe scaunul de domnie, și se închinau Celui ce este viu în vecii vecilor, își aruncau cununile înaintea scaunului de domnie, și ziceau:

Apoc 5.8-14;Apoc 4.9;Apoc 4.4;

11"Vrednic ești Doamne și Dumnezeul nostru, să primești slava, cinstea și puterea, căci Tu ai făcut toate lucrurile, și prin voia Ta stau în ființă și au fost făcute!"

Apoc 5.12;Gen 1.1;Fapt 17.24;Efes 3.9;Col 1.11;Apoc 10.6;

## 1 3 < 5 > 9 12 15 18 21 22

1Apoi am văzut în mâna dreaptă a Celui ce ședea pe scaunul de domnie o carte, scrisă pe dinăuntru și pe dinafară, pecetluită cu șapte peceți.

Ezec 2.9-10;Isa 29.11;1Dan 2.4;

2Și am văzut un înger puternic, care striga cu glas tare: "Cine este vrednic să deschidă cartea și să-i rupă pecețile?"

3Și nu se găsea nimeni nici în cer, nici pe pământ, nici sub pământ, care să poată deschide cartea, nici să se uite în ea.

Apoc 5.13;

4Și am plâns mult, pentru că nimeni nu fusese găsit vrednic să deschidă cartea și să se uite în ea.

5Și unul din bătrâni mi-a zis: "Nu plânge: Iată că Leul din seminția lui Iuda, Rădăcina lui David, a biruit ca să deschidă cartea, și cele șapte peceți ale ei.

Gen 49.9-10;Evr 7.14;Isa 11.1-10;Rom 15.12;Apoc 22.16;Apoc 5.1;Apoc 6.1;

6Și la mijloc, între scaunul de domnie și cele patru făpturi vii, și între bătrâni, am văzut stând în picioare un Miel. Părea înjunghiat, și avea șapte coarne și șapte ochi, care sunt cele șapte Duhuri ale lui Dumnezeu, trimise în tot pământul.

Isa 53.7;Ioan 1.29-36;1Pet 1.19;Apoc 13.8;Apoc 5.9-12;Zah 3.9;Zah 4.10;Apoc 4.5;

7El a venit, și a luat cartea din mâna dreaptă a Celui ce ședea pe scaunul de domnie.

Apoc 4.2;

8Când a luat cartea, cele patru făpturi vii și cei douăzeci și patru de bătrâni s-au aruncat la pământ înaintea Mielului, având fiecare câte o alăută și potire de aur, pline cu tămâie, care sunt rugăciunile sfinților.

Apoc 4.8-10;Apoc 14.2;Apoc 15.2;Ps 141.2;Apoc 8.3-4;

9Și cântau o cântare nouă, și ziceau: "Vrednic ești tu să iei cartea și să-i rupi pecețile: căci ai fost înjunghiat, și ai răscumpărat pentru Dumnezeu, cu sângele Tău, oameni din orice seminție, de orice limbă, din orice norod și de orice neam.

Ps 40.3;Apoc 14.3;Apoc 4.11;Apoc 5.6;Fapt 20.28;Rom 3.24;1Cor 6.20;1Cor 7.23;Efes 1.7;Col 1.14;Evr 9.12;1Pet 1.18-19;2Pet 2.1;1Ioan 1.7;Apoc 14.4;Dan 4.1;Dan 6.25;Apoc 7.9;Apoc 11.9;Apoc 14.6;

10Ai făcut din ei o împărăție și preoți pentru Dumnezeul nostru, și ei vor împărăți pe pământ!"

Ex 19.6;1Pet 2.5-9;Apoc 1.6;Apoc 20.6;Apoc 22.5;

11M-am uitat, și împrejurul scaunului de domnie, în jurul făpturilor vii și în jurul bătrânilor am auzit glasul multor îngeri. Numărul lor era de zece mii de ori zece mii și mii de mii.

Apoc 4.4-6;Ps 68.17;Dan 7.10;Evr 12.22;

12Ei ziceau cu glas tare: "Vrednic este Mielul, care a fost înjunghiat, să primească puterea, bogăția, înțelepciunea, tăria, cinstea, slava și lauda!"

Apoc 4.11;

13Și pe toate făpturile, care sunt în cer, pe pământ, sub pământ, pe mare, și tot ce se află în aceste locuri, le-am auzit zicând: "A Celui ce stă pe scaunul de domnie, și a Mielului să fie lauda, cinstea, slava și stăpânirea în vecii vecilor!"

Filip 2.10;Apoc 5.3;2Cron 29.11;Rom 9.5;Rom 16.27;1Pet 4.11;1Pet 5.11;Apoc 1.6;Apoc 6.16;Apoc 7.10;

14Și cele patru făpturi vii ziceau: "Amin!" Și cei douăzeci și patru de bătrâni s-au aruncat la pământ, și s-au închinat Celui ce este viu în vecii vecilor!

Apoc 19.4;Apoc 4.9-10;

## 1 3 < 6 > 8 9 12 15 18 21 22

1Când a rupt Mielul cea dintâi din cele șapte peceți, m-am uitat, și am auzit pe una din cele patru făpturi vii zicând cu un glas ca de tunet: "Vino și vezi!"

Apoc 5.5-7;Apoc 4.7;

2M-am uitat, și iată că s-a arătat un cal alb. Cel ce sta pe el, avea un arc; i s-a dat o cunună, și a pornit biruitor, și ca să biruiască.

Zah 6.3;Apoc 9.11;Ps 45.4-5;Zah 6.11;Apoc 14.14;

3Când a rupt Mielul a doua pecete, am auzit pe a doua făptură vie zicând: "Vino și vezi."

Apoc 4.7;

4Și s-a arătat un alt cal, un cal roșu. Cel ce sta pe el a primit puterea să ia pacea de pe pământ, pentru ca oamenii să se junghie unii pe alții, și i s-a dat o sabie mare.

Zah 6.2;

5Când a rupt Mielul pecetea a treia, am auzit pe a treia făptură vie zicând: "Vino și vezi!" M-am uitat, și iată că s-a arătat un cal negru. Cel ce sta pe el, avea în mână o cumpănă.

Apoc 4.7;Zah 6.2;

6Și în mijlocul celor patru făpturi vii, am auzit un glas care zicea: "O măsură de grâu pentru un leu (Grecește: dinar.). Trei măsuri de orz pentru un leu! Dar să nu vatămi untdelemnul și vinul!"

Apoc 9.4;

7Când a rupt Mielul pecetea a patra, am auzit glasul făpturii a patra zicând: "Vino și vezi!"

Apoc 4.7;

8M-am uitat, și iată că s-a arătat un cal gălbui. Cel ce sta pe el, se numea Moartea, și împreună cu el venea după el Locuința morților. Li s-a dat putere peste a patra parte a pământului, ca să ucidă cu sabia, cu foamete, cu molimă și cu fiarele pământului.

Zah 6.3;Ezec 14.21;Lev 26.22;

9Când a rupt Mielul pecetea a cincea, am văzut sub altar sufletele celor ce fuseseră junghiați din pricina Cuvântului lui Dumnezeu, și din pricina mărturisirii, pe care o ținuseră.

Apoc 8.3;Apoc 9.13;Apoc 14.18;Apoc 20.4;Apoc 1.9;2Tim 1.8;Apoc 12.17;Apoc 19.10;

10Ei strigau cu glas tare, și ziceau: "Până când, Stăpâne, Tu, care ești sfânt și adevărat, zăbovești să judeci și să răzbuni sângele nostru asupra locuitorilor pământului?"

Zah 1.12;Apoc 3.7;Apoc 11.18;Apoc 9.2;

11Fiecăruia din ei i s-a dat o haină albă, și li s-a spus să se mai odihnească puțină vreme, până se va împlini numărul tovarășilor lor de slujbă și al fraților lor, care aveau să fie omorâți ca și ei.

Apoc 3.4-5;Apoc 7.9-14;Evr 11.40;Apoc 14.13;

12Când a rupt Mielul pecetea a șasea, m-am uitat, și iată că s-a făcut un mare cutremur de pământ. Soarele s-a făcut negru ca un sac de păr, luna s-a făcut toată ca sângele,

Apoc 16.18;Ioel 2.10-31;Ioel 3.15;Mat 24.29;Fapt 2.20;

13și stelele au căzut din cer pe pământ, cum cad smochinele verzi din pom, când este scuturat de un vânt puternic.

Apoc 8.10;Apoc 9.1;

14Cerul s-a strâns ca o carte de piele, pe care o faci sul. Și toți munții și toate ostroavele s-au mutat din locurile lor.

Ps 102.26;Isa 34.4;Evr 1.12-13;Ier 3.23;Ier 4.24;Apoc 16.20;

15Împărații pământului, domnitorii, căpitanii oștilor, cei bogați și cei puternici, toți robii și toți oamenii slobozi s-au ascuns în peșteri și în stâncile munților.

Isa 2.19;

16Și ziceau munților și stâncilor: "Cădeți peste noi, și ascundeți-ne de Fața Celui ce stă pe scaunul de domnie și de mânia Mielului;

Osea 10.8;Luc 23.30;Apoc 9.6;

17căci a venit ziua cea mare a mâniei Lui, și cine poate sta în picioare?"

Isa 13.6;Țef 1.14;Apoc 16.14;Ps 76.7;

## 1 3 < 7 > 9 12 15 18 21 22

1După aceea am văzut patru îngeri, care stăteau în picioare în cele patru colțuri ale pământului. Ei țineau cele patru vânturi ale pământului, ca să nu sufle vânt pe pământ, nici pe mare, nici peste vreun copac.

Dan 7.2;Apoc 9.4;

2Și am văzut un alt înger, care se suia dinspre răsăritul soarelui, și care avea pecetea Dumnezeului celui viu. El a strigat cu glas tare la cei patru îngeri, cărora le fusese dat să vatăme pământul și marea,

3zicând: "Nu vătămați pământul, nici marea, nici copacii, până nu vom pune pecetea pe fruntea slujitorilor Dumnezeului nostru!"

Apoc 6.6;Apoc 9.4;Ezec 9.4;Apoc 14.1;Apoc 22.4;

4Și am auzit numărul celor ce fuseseră pecetluiți: o sută patru zeci și patru de mii, din toate semințiile fiilor lui Israel.

Apoc 9.16;Apoc 14.1;

5Din seminția lui Iuda, douăsprezece mii erau pecetluiți; din seminția lui Ruben, douăsprezece mii; din seminția lui Gad, douăsprezece mii;

6din seminția lui Așer, douăsprezece mii; din seminția lui Neftali, douăsprezece mii; din seminția lui Manase, douăsprezece mii;

7din seminția lui Simeon, douăsprezece mii; din seminția lui Levi, douăsprezece mii; din seminția lui Isahar, douăsprezece mii;

8din seminția lui Zabulon, douăsprezece mii; din seminția lui Iosif, douăsprezece mii; din seminția lui Beniamin, douăsprezece mii, au fost pecetluiți.

9După aceea m-am uitat, și iată că era o mare gloată, pe care nu putea s-o numere nimeni, din orice neam, din orice seminție, din orice norod și de orice limbă, care stătea în picioare înaintea scaunului de domnie și înaintea Mielului, îmbrăcați în haine albe, cu ramuri de finic în mâini;

Rom 11.25;Apoc 5.9;Apoc 3.5-18;Apoc 4.4;Apoc 6.11;Apoc 7.14;

10și strigau cu glas tare, și ziceau: "Mântuirea este a Dumnezeului nostru, care stă pe scaunul de domnie, și a Mielului!"

Ps 3.8;Isa 43.21;Ier 3.23;Osea 13.14;Apoc 19.1;Apoc 5.13;

11Și toți îngerii stăteau împrejurul scaunului de domnie, împrejurul bătrânilor și împrejurul celor patru făpturi vii. Și s-au aruncat cu fețele la pământ în fața scaunului de domnie, și s-au închinat lui Dumnezeu,

Apoc 4.6;

12și au zis: "Amin." "A Dumnezeului nostru, să fie lauda, slava, înțelepciunea, mulțumirile, cinstea, puterea și tăria, în vecii vecilor! Amin."

Apoc 5.13-14;

13Și unul din bătrâni a luat cuvântul, și mi-a zis: "Aceștia, care sunt îmbrăcați în haine albe, cine sunt oare? Și de unde au venit?"

Apoc 7.9;

14"Doamne", i-am răspuns eu, "Tu știi". Și el mi-a zis: "Aceștia vin din necazul cel mare; ei și-au spălat hainele, și le-au albit în sângele Mielului.

Apoc 6.9;Apoc 17.6;Isa 1.18;Evr 9.14;1Ioan 1.7;Apoc 1.5;Zah 3.3-5;

15Pentru aceasta stau ei înaintea scaunului de domnie al lui Dumnezeu, și-I slujesc zi și noapte în Templul Lui. Cel ce stă pe scaunul de domnie, își va întinde peste ei cortul Lui.

Isa 4.5-6;Apoc 21.3;

16Nu le va mai fi foame, nu le va mai fi sete; nu-i va mai dogori nici soarele, nici vreo altă arșiță.

Isa 49.10;Ps 121.6;Apoc 21.4;

17Căci Mielul, care stă în mijlocul scaunului de domnie, va fi Păstorul lor, îi va duce la izvoarele apelor vieții, și Dumnezeu va șterge orice lacrimă din ochii lor."

Ps 23.1;Ps 36.8;Ioan 10.11-14;Isa 25.8;Apoc 21.4;

## 1 3 6 < 8 > 12 15 18 21 22

1Când a rupt Mielul pecetea a șaptea, s-a făcut în cer o tăcere de aproape o jumătate de ceas.

Apoc 6.1;

2Și am văzut pe cei șapte îngeri, care stau înaintea lui Dumnezeu; și li s-au dat șapte trâmbițe.

Mat 18.10;Luc 1.19;2Cron 29.25-28;

3Apoi a venit un alt înger, care s-a oprit în fața altarului, cu o cădelniță de aur. I s-a dat tămâie multă, ca s-o aducă, împreună cu rugăciunile tuturor sfinților, pe altarul de aur, care este înaintea scaunului de domnie.

Apoc 5.8;Ex 30.1;Apoc 6.9;

4Fumul de tămâie s-a ridicat din mâna îngerului înaintea lui Dumnezeu, împreună cu rugăciunile sfinților.

Ps 148.2;Luc 1.10;

5Apoi îngerul a luat cădelnița, a umplut-o din focul de pe altar, și l-a aruncat pe pământ. Și s-au stârnit tunete, glasuri, fulgere și un cutremur de pământ.

Apoc 16.18;2Sam 22.8;1Împ 19.11;Fapt 4.31;

6Și cei șapte îngeri, care aveau cele șapte trâmbițe, s-au pregătit să sune din ele.

7Îngerul dintâi a sunat din trâmbiță. Și a venit grindină și foc amestecat cu sânge, care au fost aruncate pe pământ: și a treia parte a pământului a fost ars, și a treia parte din copaci au fost arși, și toată iarba verde a fost arsă.

Ezec 38.22;Apoc 6.2;Ezec 2.13;Apoc 9.4;

8Al doilea înger a sunat din trâmbiță. Și ceva ca un munte mare de foc aprins a fost aruncat în mare; și a treia parte din mare s-a făcut sânge;

Ier 51.25;Amos 7.4;Apoc 16.3;Ezec 14.19;

9și a treia parte din făpturile, care erau în mare și aveau viață, au murit; și a treia parte din corăbii au pierit.

Apoc 16.3;

10Al treilea înger a sunat din trâmbiță. Și a căzut din cer o stea mare, care ardea ca o făclie; a căzut peste a treia parte din râuri și peste izvoarele apelor.

Isa 14.12;Apoc 9.1;Apoc 16.4;

11Steaua se chema "Pelin"; și a treia parte din ape s-au prefăcut în pelin. Și mulți oameni au murit din pricina apelor, pentru că fuseseră făcute amare.

Rut 1.20;Ex 15.23;Ier 9.15;Ier 23.15;

12Al patrulea înger a sunat din trâmbiță. Și a fost lovită a treia parte din soare, și a treia parte din lună, și a treia parte din stele, pentru ca a treia parte din ele să fie întunecată, ziua să-și piardă a treia parte din lumina ei, și noaptea de asemenea.

Isa 13.10;Amos 8.9;

13M-am uitat, și am auzit un vultur, care zbura prin mijlocul cerului, și zicea cu glas tare: "Vai, vai, vai de locuitorii pământului, din pricina celorlalte sunete de trâmbiță ale celor trei îngeri, care au să mai sune."

Apoc 14.6;Apoc 19.17;Apoc 9.12;Apoc 11.14;

## 1 3 6 < 9 > 11 12 15 18 21 22

1Îngerul al cincilea a sunat din trâmbiță. Și am văzut o stea care căzuse din cer pe pământ. I s-a dat cheia fântânii Adâncului,

Luc 10.18;Apoc 8.10;Luc 8.31;Apoc 9.2-11;Apoc 17.8;Apoc 20.1;

2și a deschis fântâna Adâncului. Din fântână s-a ridicat un fum, ca fumul unui cuptor mare. Și soarele și văzduhul s-au întunecat de fumul fântânii.

Ioel 2.2-10;

3Din fum au ieșit niște lăcuste pe pământ. Și li s-a dat o putere, ca puterea pe care o au scorpiile pământului.

Ex 10.4;Jud 7.12;Apoc 9.10;

4Li s-a zis să nu vatăme iarba pământului, nici vreo verdeață, nici vreun copac, ci numai pe oamenii, care n-aveau pe frunte pecetea lui Dumnezeu.

Apoc 6.6;Apoc 7.3;Apoc 8.7;Ex 12.23;Ezec 9.4;Apoc 7.3;

5Li s-a dat putere nu să-i omoare, ci să-i chinuiască cinci luni; și chinul lor era cum e chinul scorpiei, când înțeapă pe un om.

Apoc 9.10;Apoc 11.7;

6În acele zile, oamenii vor căuta moartea, și n-o vor găsi; vor dori să moară, și moartea va fugi de ei.

Iov 3.21;Isa 12.9;Ier 8.3;Apoc 6.16;

7Lăcustele acelea semănau cu niște cai pregătiți de luptă. Pe capete aveau un fel de cununi, care păreau de aur. Fețele lor semănau cu niște fețe de oameni.

Ioel 2.4;Naum 3.17;Dan 7.8;

8Aveau părul ca părul de femeie, și dinții lor erau ca dinții de lei.

Ioel 1.6;

9Aveau niște platoșe ca niște platoșe de fier; și vuietul, pe care-l făceau aripile lor, era ca vuietul unor care trase de mulți cai, care se aruncă la luptă.

Ioel 2.5-7;

10Aveau niște cozi ca de scorpii, cu bolduri. Și în cozile lor stătea puterea, pe care o aveau ca să vatăme pe oameni cinci luni.

Apoc 9.5;

11Peste ele aveau ca împărat pe îngerul Adâncului, care pe evreiește se cheamă Abadon iar pe grecește Apolion.

Efes 2.2;Apoc 9.1;

12Cea dintâi nenorocire a trecut. Iată că mai vin încă două nenorociri după ea.

Apoc 8.13;

13Îngerul al șaselea a sunat din trâmbiță. Și am auzit un glas din cele patru coarne ale altarului de aur, care este înaintea lui Dumnezeu,

14și zicând îngerului al șaselea, care avea trâmbița: "Dezleagă pe cei patru îngeri, care sunt legați la râul cel mare Eufrat!"

Apoc 16.12;

15Și cei patru îngeri, care stăteau gata pentru ceasul, ziua, luna și anul acela, au fost dezlegați, ca să omoare a treia parte din oameni.

16Oștirea lor era în număr de douăzeci de mii de ori zece mii de călăreți; le-am auzit numărul.

Ps 68.17;Dan 7.10;Ezec 38.4;Apoc 7.4;

17Și iată cum mi s-au arătat în vedenie caii și călăreții: aveau platoșe ca focul, iacintul și pucioasa. Capetele cailor erau ca niște capete de lei, și din gurile lor ieșea foc, fum și pucioasă.

1Cron 12.8;Isa 5.28-29;

18A treia parte din oameni au fost uciși de aceste trei urgii: de focul, de fumul și de pucioasa, care ieșeau din gurile lor.

19Căci puterea cailor stătea în gurile și în cozile lor. Cozile lor erau ca niște șerpi cu capete, și cu ele vătămau.

Isa 9.15;

20Ceilalți oameni, care n-au fost uciși de aceste urgii, nu s-au pocăit de faptele mâinilor lor, ca să nu se închine dracilor și idolilor de aur, de argint, de aramă, de piatră și de lemn, care nu pot nici să vadă, nici să audă, nici să umble.

Deut 31.29;Lev 17.7;Deut 32.17;Ps 106.37;1Cor 10.20;Ps 115.4;Ps 135.15;Dan 5.23;

21Și nu s-au pocăit de uciderile lor, nici de vrăjitoriile lor, nici de curvia lor, nici de furtișagurile lor.

Apoc 22.15;

## 1 3 6 < 10 > 12 15 18 21 22

1Apoi am văzut un alt înger puternic, care se pogora din cer, învăluit într-un nor. Deasupra capului lui era curcubeul; fața lui era ca soarele, și picioarele lui erau ca niște stâlpi de foc.

Ezec 1.28;Mat 17.2;Apoc 1.16;Apoc 1.15;

2În mână ținea o cărticică deschisă. A pus piciorul drept pe mare, și piciorul stâng pe pământ,

Mat 28.18;

3și a strigat cu glas tare, cum răcnește un leu. Când a strigat el, cele șapte tunete au făcut să se audă glasurile lor.

Apoc 8.5;

4Și când au făcut cele șapte tunete să se audă glasurile lor, eram gata să mă apuc să scriu; și am auzit din cer un glas, care zicea: "Pecetluiește ce au spus cele șapte tunete, și nu scrie ce au spus!"

Dan 8.26;Dan 12.4-9;

5Și îngerul, pe care-l văzusem stând în picioare pe mare și pe pământ, și-a ridicat mâna dreaptă spre cer,

Ex 6.8;Dan 12.7;

6și a jurat pe Cel ce este viu în vecii vecilor, care a făcut cerul și lucrurile din el, pământul și lucrurile de pe el, marea și lucrurile din ea, că nu va mai fi nici o zăbavă,

Neem 9.6;Apoc 4.11;Apoc 14.7;Dan 12.7;Apoc 16.17;

7ci că în zilele în care îngerul al șaptelea va suna din trâmbița lui, se va sfârși taina lui Dumnezeu, după vestea bună vestită de El robilor Săi proorocilor.

Apoc 11.15;

8Și glasul, pe care-l auzisem din cer, mi-a vorbit din nou, și mi-a zis: "Du-te de ia cărticica deschisă din mâna îngerului, care stă în picioare pe mare și pe pământ!"

Apoc 10.4;

9M-am dus la înger, și i-am cerut să-mi dea cărticica. "Ia-o", mi-a zis el, "și mănânc-o; ea îți va amărî pântecele, dar în gura ta va fi dulce ca mierea."

Ier 15.16;Ezec 2.8;Ezec 3.1-3;

10Am luat cărticica din mâna îngerului, și am mâncat-o: în gura mea a fost dulce ca mierea; dar, după ce am mâncat-o, mi s-a umplut pântecele de amărăciune.

Ezec 3.3;Ezec 2.10;

11Apoi mi-au zis: "Trebuie să prorocești din nou cu privire la multe noroade, neamuri, limbi și împărați."

## 1 3 6 9 < 11 > 15 18 21 22

1Apoi mi s-a dat o trestie asemenea unei prăjini, și mi s-a zis: "Scoală-te și măsoară Templul lui Dumnezeu, altarul și pe cei ce se închină în el.

Ezec 40.3;Zah 2.1;Apoc 21.15;Num 23.18;

2Dar curtea de afară a Templului las-o la o parte nemăsurată; căci a fost dată Neamurilor, care vor călca în picioare sfânta cetate patruzeci și două de luni.

Ezec 40.20;Ps 79.1;Luc 21.24;Dan 8.10;Apoc 13.5;

3Voi da celor doi martori ai mei să prorocească, îmbrăcați în saci, o mie două sute șaizeci de zile.

Apoc 20.4;Apoc 19.10;Apoc 12.6;

4Aceștia sunt cei doi măslini și cele două sfeșnice, care stau înaintea Domnului pământului.

Ps 52.8;Ier 11.16;Zah 4.3-14;

5Dacă umblă cineva să le facă rău, le iese din gură un foc, care mistuie pe vrăjmașii lor; și dacă vrea cineva să le facă rău, trebuie să piară în felul acesta.

2Împ 1.10-12;Ier 1.10;Ier 5.14;Ezec 43.3;Osea 6.5;Num 16.29;

6Ei au putere să închidă cerul, ca să nu cadă ploaie în zilele prorociei lor; și au putere să prefacă apele în sânge, și să lovească pământul cu orice fel de urgie, ori de câte ori vor voi.

1Împ 17.1;Iac 5.16-17;Ex 7.19;

7Când își vor isprăvi mărturisirea lor, fiara, care se ridică din Adânc, va face război cu ei, îi va birui și-i va omorî.

Luc 13.32;Apoc 13.1-11;Apoc 17.8;Apoc 9.2;Dan 7.21;Zah 14.2;

8Și trupurile lor moarte vor zăcea în piața cetății celei mari, care, în înțeles duhovnicesc, se cheamă "Sodoma" și "Egipt", unde a fost răstignit și Domnul lor.

Apoc 14.8;Apoc 17.1-5;Apoc 18.10;Evr 13.12;Apoc 18.24;

9Și oameni din orice norod, din orice seminție, de orice limbă și de orice neam, vor sta trei zile și jumătate, și vor privi trupurile lor moarte, și nu vor da voie ca trupurile lor moarte să fie puse în mormânt.

Apoc 17.15;Ps 79.2-3;

10Și locuitorii de pe pământ se vor bucura și se vor înveseli de ei; și își vor trimite daruri unii altora, pentru că acești doi prooroci chinuiseră pe locuitorii pământului.

Apoc 12.12;Apoc 13.8;Est 9.19-22;Apoc 16.10;

11Dar după cele trei zile și jumătate, duhul de viață de la Dumnezeu a intrat în ei, și s-au ridicat în picioare, și o mare frică a apucat pe cei ce i-au văzut.

Apoc 11.9;Ezec 37.5;Ezec 37.9-10;Ezec 37.14;

12Și au auzit din cer un glas tare, care le zicea: "Suiți-vă aici!" Și s-au suit într-un nor spre cer; iar vrăjmașii lor i-au văzut.

Isa 14.13;Apoc 12.5;Isa 60.8;Fapt 1.9;2Împ 2.1-7;

13În clipa aceea s-a făcut un mare cutremur de pământ, și s-a prăbușit a zecea parte din cetate. Șapte mii de oameni au fost uciși în cutremurul acesta de pământ. Și cei rămași, s-au îngrozit și au dat slavă Dumnezeului cerului.

Apoc 6.12;Apoc 16.19;Ios 7.19;Apoc 14.7;Apoc 15.4;

14A doua nenorocire a trecut. Iată că a treia nenorocire vine curând.

Apoc 8.13;Apoc 9.12;Apoc 15.1;

15Îngerul, al șaptelea a sunat din trâmbiță. Și în cer s-au auzit glasuri puternice, care ziceau: "Împărăția lumii a trecut în mâinile Domnului nostru și ale Hristosului Său. Și El va împărăți în vecii vecilor."

Apoc 10.7;Isa 27.13;Apoc 16.17;Apoc 19.6;Apoc 12.10;Dan 2.44;Dan 7.14-27;

16Și cei douăzeci și patru de bătrâni, care stăteau înaintea lui Dumnezeu pe scaunele lor de domnie, s-au aruncat cu fețele la pământ, și s-au închinat lui Dumnezeu,

Apoc 4.4;Apoc 5.8;Apoc 19.4;

17și au zis: "Îți mulțumim Doamne, Dumnezeule, Atotputernice, care ești și care erai și care vii, că ai pus mâna pe puterea Ta cea mare, și ai început să împărățești.

Apoc 1.4-8;Apoc 4.8;Apoc 16.5;Apoc 19.6;

18Neamurile se mâniaseră, dar a venit mânia Ta; a venit vremea să judeci pe cei morți, să răsplătești pe robii Tăi prooroci, pe sfinți și pe cei ce se tem de Numele Tău, mici și mari, și să prăpădești pe cei ce prăpădesc pământul!"

Apoc 11.2-9;Dan 7.9-10;Apoc 6.10;Apoc 19.5;Apoc 13.10;Apoc 18.6;

19Și Templul lui Dumnezeu, care este în cer, a fost deschis: și s-a văzut chivotul legământului Său, în Templul Său. Și au fost fulgere, glasuri, tunete, un cutremur de pământ, și o grindină mare.

Apoc 15.5-8;Apoc 8.5;Apoc 16.18;Apoc 16.21;

## 1 3 6 9 < 12 > 14 15 18 21 22

1În cer s-a arătat un semn mare: o femeie învăluită în soare, cu luna sub picioare, și cu o cunună de douăsprezece stele pe cap.

2Ea era însărcinată, țipa în durerile nașterii, și avea un mare chin ca să nască.

Isa 66.7;Gal 4.19;

3În cer s-a mai arătat un alt semn: iată, s-a văzut un mare balaur roșu, cu șapte capete, zece coarne, și șapte cununi împărătești pe capete.

Apoc 17.3;Apoc 17.9-10;Apoc 13.1;

4Cu coada trăgea după el a treia parte din stelele cerului, și le arunca pe pământ. Balaurul a stat înaintea femeii, care sta să nască, pentru ca să-i mănânce copilul, când îl va naște.

Apoc 9.10-19;Apoc 17.18;Dan 8.10;Apoc 12.2;Ex 1.16;

5Ea a născut un fiu, un copil de parte bărbătească. El are să cârmuiască toate neamurile cu un toiag de fier. Copilul a fost răpit la Dumnezeu și la scaunul Lui de domnie.

Ps 2.9;Apoc 2.27;Apoc 19.15;

6Și femeia a fugit în pustie, într-un loc pregătit de Dumnezeu, ca să fie hrănită acolo o mie două sute șaizeci de zile.

Apoc 12.4;Apoc 11.3;

7Și în cer s-a făcut un război. Mihail și îngerii lui s-au luptat cu balaurul. Și balaurul cu îngerii lui s-au luptat și ei,

Dan 10.13-21;Dan 12.1;Apoc 12.3;Apoc 20.2;

8dar n-au putut birui; și locul lor nu li s-a mai găsit în cer.

9Și balaurul cel mare, șarpele cel vechi, numit Diavolul și Satana, acela care înșeală întreaga lume, a fost aruncat pe pământ; și împreună cu el au fost aruncați și îngerii lui.

Luc 10.18;Ioan 12.31;Gen 3.1-4;Apoc 20.2;Apoc 20.3;Apoc 9.1;

10Și am auzit în cer un glas tare, care zicea: "Acum a venit mântuirea, puterea și împărăția Dumnezeului nostru, și stăpânirea Hristosului Lui; pentru că pârâșul fraților noștri, care zi și noaptea îi pâra înaintea Dumnezeului nostru, a fost aruncat jos.

Apoc 11.15;Apoc 19.1;Iov 1.9;Iov 2.5;Zah 3.1;

11Ei l-au biruit, prin sângele Mielului și prin cuvântul mărturisirii lor, și nu și-au iubit viața chiar până la moarte.

Rom 8.33-37;Rom 16.20;Luc 14.26;

12De aceea bucurați-vă, ceruri, și voi care locuiți în ceruri! Vai de voi, pământ și mare! Căci diavolul s-a pogorât la voi, cuprins de o mânie mare, fiindcă știe că are puțină vreme.

Ps 96.11;Isa 49.13;Apoc 18.20;Apoc 8.13;Apoc 11.10;Apoc 10.6;

13Când s-a văzut balaurul aruncat pe pământ, a început să urmărească pe femeia, care născuse copilul de parte bărbătească.

Apoc 12.5;

14Și cele două aripi ale vulturului celui mare au fost date femeii, ca să zboare cu ele în pustie, în locul ei unde este hrănită o vreme, vremuri, și jumătatea unei vremuri, departe de fața șarpelui.

Ex 19.4;Apoc 12.6;Apoc 17.3;Dan 7.25;Dan 12.7;

15Atunci șarpele a aruncat din gură apă, ca un râu, după femeie, ca s-o ia râul.

Isa 59.19;

16Dar pământul a dat ajutor femeii. Pământul și-a deschis gura, și a înghițit râul, pe care-l aruncase balaurul din gură.

17Și balaurul, mâniat pe femeie, s-a dus să facă război cu rămășița seminței ei, care păzesc poruncile lui Dumnezeu, și țin mărturia lui Isus Hristos.

Gen 3.15;Apoc 11.7;Apoc 13.7;Apoc 14.12;1Cor 2.1;1Ioan 5.10;Apoc 1.2-9;Apoc 6.9;Apoc 20.4;

## 1 3 6 9 < 13 > 15 18 21 22

1Apoi am stat pe nisipul mării. Și am văzut ridicându-se din mare o fiară cu zece coarne și șapte capete; pe coarne avea zece cununi împărătești, și pe capete avea nume de hulă.

Dan 7.2-7;Apoc 12.3;Apoc 7.3-12;

2Fiara, pe care am văzut-o, semăna cu un leopard; avea labe ca de urs, și gură ca o gură de leu. Balaurul i-a dat puterea lui, scaunul lui de domnie și o stăpânire mare.

Dan 7.6;Dan 7.5;Dan 7.4;Apoc 12.9;Apoc 16.10;Apoc 12.14;

3Unul din capetele ei părea rănit de moarte; dar rana de moarte fusese vindecată. Și tot pământul se mira după fiară.

Apoc 13.12-14;Apoc 17.8;

4Și au început să se închine balaurului, pentru că dăduse puterea lui fiarei. Și au început să se închine fiarei, zicând: "Cine se poate asemăna cu fiara, și cine se poate lupta cu ea?"

Apoc 18.18;

5I s-a dat o gură, care rostea vorbe mari și hule. Și i s-a dat putere să lucreze patruzeci și două de luni.

Dan 7.8;Dan 11.25;Dan 11.36;Apoc 11.2;Apoc 12.6;

6Ea și-a deschis gura, și a început să rostească hule împotriva lui Dumnezeu, să-I hulească Numele, cortul și pe cei ce locuiesc în cer.

Ioan 1.14;Col 2.9;

7I s-a dat să facă război cu sfinții, și să-i biruiască. Și i s-a dat stăpânire peste orice seminție, peste orice norod, peste orice limbă și peste orice neam.

Dan 7.21;Apoc 11.7;Apoc 12.17;Apoc 11.18;Apoc 17.15;

8Și toți locuitorii pământului i se vor închina, toți aceia al căror nume n-a fost scris, de la întemeierea lumii, în cartea vieții Mielului, care a fost înjunghiat.

Ex 32.32;Dan 12.1;Filip 4.2;Apoc 3.5;Apoc 20.12-15;Apoc 21.27;Apoc 17.8;

9Cine are urechi, să audă!

Apoc 2.7;

10Cine duce pe alții în robie, va merge și el în robie. Cine ucide cu sabia, trebuie să fie ucis cu sabie. Aici este răbdarea și credința sfinților.

Isa 33.1;Gen 9.6;Mat 26.52;Apoc 14.12;

11Apoi am văzut ridicându-se din pământ o altă fiară, care avea două coarne ca ale unui miel, și vorbea ca un balaur.

Apoc 11.7;

12Ea lucra cu toată puterea fiarei dintâi înaintea ei; și făcea ca pământul și locuitorii lui să se închine fiarei dintâi, a cărei rană de moarte fusese vindecată.

Apoc 13.3;

13Săvârșea semne mari, până acolo că făcea chiar să se pogoare foc din cer pe pământ, în fața oamenilor.

Deut 13.1-3;Mat 24.24;2Tes 2.9;Apoc 16.14;1Împ 18.38;2Împ 1.10-12;

14Și amăgea pe locuitorii pământului prin semnele, pe care i se dăduse să le facă în fața fiarei. Ea a zis locuitorilor pământului să facă o icoană fiarei, care avea rana de sabie și trăia.

Apoc 12.9;Apoc 19.20;2Tes 2.9-10;2Împ 20.7;

15I s-a dat putere să dea suflare icoanei fiarei, ca icoana fiarei să vorbească, și să facă să fie omorâți toți cei ce nu se vor închina icoanei fiarei.

Apoc 16.2;Apoc 19.20;Apoc 20.4;

16Și a făcut ca toți: mici și mari, bogați și săraci, slobozi și robi, să primească un semn pe mâna dreaptă sau pe frunte,

Apoc 14.9;Apoc 19.20;Apoc 20.4;

17și nimeni să nu poată cumpăra sau vinde, fără să aibă semnul acesta, adică numele fiarei, sau numărul numelui ei.

Apoc 14.12;Apoc 15.2;

18Aici e înțelepciunea. Cine are pricepere, să socotească numărul fiarei. Căci este un număr de om. Și numărul ei este: șase sute șaizeci și șase.

Apoc 17.9;Apoc 15.2;Apoc 21.17;

## 1 3 6 9 12 < 14 > 18 21 22

1Apoi m-am uitat, și iată că Mielul stătea pe muntele Sionului; și împreună cu El stăteau o sută patruzeci și patru de mii, care aveau scris pe frunte Numele Său și Numele Tatălui Său.

Apoc 5.6;Apoc 7.4;Apoc 7.3;Apoc 13.16;

2Și am auzit venind din cer un glas ca un vuiet de ape mari, ca vuietul unui tunet puternic; și glasul, pe care l-am auzit, era ca al celor ce cântă cu alăuta, și cântau din alăutele lor.

Apoc 1.15;Apoc 19.6;Apoc 5.8;Apoc 5.9;Apoc 15.3;

3Cântau o cântare nouă înaintea scaunului de domnie, înaintea celor patru făpturi vii și înaintea bătrânilor. Și nimeni nu putea să învețe cântarea, afară de cei o sută patruzeci și patru de mii, care fuseseră răscumpărați de pe pământ.

Apoc 14.1;

4Ei nu s-au întinat cu femei, căci sunt verguri și urmează pe Miel oriunde merge El. Au fost răscumpărați dintre oameni, ca cel dintâi rod pentru Dumnezeu și pentru Miel.

2Cor 11.2;Apoc 3.4;Apoc 7.15-17;Apoc 17.14;Apoc 5.9;Iac 1.18;

5Și în gura lor nu s-a găsit minciună, căci sunt fără vină înaintea scaunului de domnie al lui Dumnezeu.

Ps 32.2;Țef 3.13;Efes 5.26;Iuda 24;

6Și am văzut un alt înger care zbura prin mijlocul cerului, cu o Evanghelie veșnică, pentru ca s-o vestească locuitorilor pământului, oricărui neam, oricărei seminții, oricărei limbi și ori cărui norod.

Apoc 8.13;Efes 3.3-11;Tit 1.2;Apoc 13.7;

7El zicea cu glas tare: "Temeți-vă de Dumnezeu, și dați-I slavă, căci a venit ceasul judecății Lui; și închinați-vă Celui ce a făcut cerul și pământul, marea și izvoarele apelor!"

Apoc 1.18;Apoc 15.4;Neem 9.6;Ps 33.6;Ps 124.8;Ps 146.5-6;Fapt 14.15;Fapt 17.24;

8Apoi a urmat un alt înger, al doilea, și a zis: "A căzut, a căzut Babilonul, cetatea cea mare, care a adăpat toate neamurile din vinul mâniei curviei ei!"

Isa 21.9;Ier 51.8;Apoc 18.2;Ier 51.7;Apoc 11.8;Apoc 16.19;Apoc 17.2-5;Apoc 18.3-12;Apoc 19.2;

9Apoi a urmat un alt înger, al treilea, și a zis cu glas tare: "Dacă se închină cineva fiarei și icoanei ei, și primește semnul ei pe frunte sau pe mână,

Apoc 13.14-16;

10va bea și el din vinul mâniei lui Dumnezeu, turnat neamestecat în paharul mâniei Lui; și va fi chinuit în foc și în pucioasă, înaintea sfinților îngeri și înaintea Mielului.

Ps 75.8;Isa 51.17;Ier 25.15;Apoc 18.6;Apoc 16.19;Apoc 20.10;Apoc 19.20;

11Și fumul chinului lor se suie în sus în vecii vecilor. Și nici ziua, nici noaptea n-au odihnă cei ce se închină fiarei și icoanei ei, și oricine primește semnul numelui ei!

Isa 34.10;Apoc 19.3;

12Aici este răbdarea sfinților, care păzesc poruncile lui Dumnezeu și credința lui Isus.

Apoc 13.10;Apoc 12.17;

13Și am auzit un glas din cer, care zicea: "Scrie: Ferice de acum încolo de morții, care mor în Domnul!" - "Da", zice Duhul; "ei se vor odihni de ostenelile lor, căci faptele lor îi urmează!"

Ecl 4.1-2;Apoc 20.6;1Cor 15.18;1Tes 4.16;2Tes 1.7;Evr 4.9-10;Apoc 6.11;

14Apoi m-am uitat, și iată un nor alb; și pe nor ședea cineva care semăna cu un fiu al omului; pe cap avea o cunună de aur; iar în mână, o secere ascuțită.

Ezec 1.26;Dan 7.13;Apoc 1.13;Apoc 6.2;

15Și un alt înger a ieșit din Templu, și striga cu glas tare Celui ce ședea pe nor: "Pune secera Ta și seceră: pentru că a venit ceasul să seceri, și secerișul pământului este copt."

Apoc 16.17;Ioel 3.13;Mat 13.39;Ier 51.33;Apoc 13.12;

16Atunci Cel ce ședea pe nor, Și-a aruncat secera pe pământ. Și pământul a fost secerat.

17Și din Templul, care este în cer, a ieșit un alt înger, care avea și el un cosor ascuțit.

18Și un alt înger, care avea stăpânire asupra focului, a ieșit din altar, și a strigat cu glas tare către cel ce avea cosorul cel ascuțit: "Pune cosorul tău cel ascuțit, și culege strugurii viei pământului, căci strugurii ei sunt copți."

Apoc 16.8;Ioel 3.13;

19Și îngerul și-a aruncat cosorul pe pământ, a cules via pământului, și a aruncat strugurii în teascul cel mare al mâniei lui Dumnezeu.

Apoc 19.15;

20Și teascul a fost călcat în picioare afară din cetate; și din teasc a ieșit sânge, până la zăbalele cailor, pe o întindere de o mie șase sute de stadii.

Isa 63.3;Plân 1.15;Evr 13.12;Apoc 11.8;Apoc 19.14;

## 1 3 6 9 12 < 15 > 17 18 21 22

1Apoi am văzut în cer un alt semn mare și minunat: șapte îngeri, care aveau șapte urgii, cele din urmă, căci cu ele s-a isprăvit mânia lui Dumnezeu.

Apoc 12.1-3;Apoc 16.1;Apoc 21.9;Apoc 14.10;

2Și am văzut ca o mare de sticlă amestecată cu foc; și pe marea de sticlă, cu alăutele lui Dumnezeu în mână, stăteau biruitorii fiarei, ai icoanei ei, și ai numărului numelui ei.

Apoc 4.6;Apoc 21.18;Mat 3.11;Apoc 13.15-17;Apoc 5.8;Apoc 14.2;

3Ei cântau cântarea lui Moise, robul lui Dumnezeu, și cântarea Mielului. Și ziceau: "Mari și minunate sunt lucrările tale, Doamne Dumnezeule, Atotputernice! Drepte și adevărate sunt căile Tale, Împărate al Neamurilor!

Ex 15.1;Deut 31.30;Apoc 14.3;Deut 32.4;Ps 111.2;Ps 139.14;Ps 145.17;Osea 14.9;Apoc 16.7;

4Cine nu se va teme, Doamne, și cine nu va slăvi Numele Tău? Căci numai Tu ești Sfânt, și toate Neamurile vor veni și se vor închina înaintea Ta, pentru că judecățile Tale au fost arătate!"

Ex 15.14-16;Ier 10.7;Isa 66.23;

5După aceea, am văzut deschizându-se în cer Templul cortului mărturiei.

Num 1.50;Apoc 11.19;

6Și din Templu au ieșit cei șapte îngeri, care țineau cele șapte urgii. Erau îmbrăcați în in curat, strălucitor, și erau încinși împrejurul pieptului cu brâuri de aur.

Apoc 15.1;Ex 28.6-8;Ezec 44.17-18;Apoc 1.13;

7Și una din cele patru făpturi vii a dat celor șapte îngeri șapte potire de aur, pline de mânia lui Dumnezeu, care este viu în vecii vecilor.

Apoc 4.6;1Tes 1.9;Apoc 4.9;Apoc 10.6;

8Și Templul s-a umplut de fum, din slava lui Dumnezeu și a puterii Lui. Și nimeni nu putea să intre în Templu, până se vor sfârși cele șapte urgii ale celor șapte îngeri.

Ex 40.34;1Împ 8.10;2Cron 5.14;Isa 6.4;2Tes 1.9;

## 1 3 6 9 12 < 16 > 18 21 22

1Și am auzit un glas tare, care venea din Templu, și care zicea celor șapte îngeri: "Duceți-vă, și vărsați pe pământ cele șapte potire ale mâniei lui Dumnezeu!"

Apoc 15.1;Apoc 14.10;Apoc 15.7;

2Cel dintâi s-a dus și a vărsat potirul lui pe pământ. Și o rană rea și dureroasă a lovit pe oamenii, care aveau semnul fiarei și care se închinau icoanei ei.

Apoc 8.7;Ex 9.9-11;Apoc 13.16-17;Apoc 13.14;

3Al doilea a vărsat potirul lui în mare. Și marea s-a făcut sânge, ca sângele unui om mort. Și a murit orice făptură vie, chiar și tot ce era în mare.

Apoc 8.8;Ex 7.17-20;Apoc 8.9;

4Al treilea a vărsat potirul lui în râuri și în izvoarele apelor. Și apele s-au făcut sânge.

Apoc 8.10;Ex 7.20;

5Și am auzit pe îngerul apelor zicând: "Drept ești Tu, Doamne, care ești și care erai! Tu ești Sfânt, pentru că ai judecat în felul acesta.

Apoc 15.3;Apoc 1.4-8;Apoc 4.8;Apoc 11.17;

6Fiindcă aceștia au vărsat sângele sfinților și al proorocilor, le-ai dat și Tu să bea sânge. Și sunt vrednici."

Mat 23.34-35;Apoc 13.15;Apoc 11.18;Apoc 18.20;Isa 49.26;

7Și am auzit altarul zicând: "Da, Doamne Dumnezeule, Atotputernice, adevărate și drepte sunt judecățile Tale!"

Apoc 15.3;Apoc 13.10;Apoc 14.10;Apoc 19.2;

8Al patrulea a vărsat potirul lui peste soare. Și soarelui i s-a dat să dogorească pe oameni cu focul lui.

Apoc 8.12;Apoc 9.17-18;Apoc 14.18;

9Și oamenii au fost dogoriți de o arșiță mare, și au hulit Numele Dumnezeului care are stăpânire peste aceste urgii, și nu s-au pocăit ca să-I dea slavă.

Apoc 16.11;Apoc 16.21;Dan 5.22-23;Apoc 9.20;Apoc 11.13;Apoc 14.7;

10Al cincilea a vărsat potirul lui peste scaunul de domnie al fiarei. Și împărăția fiarei a fost acoperită de întuneric. Oamenii își mușcau limbile de durere.

Apoc 13.2;Apoc 9.2;Apoc 11.10;

11Și au hulit pe Dumnezeul cerului, din pricina durerilor lor și din pricina rănilor lor rele, și nu s-au pocăit de faptele lor.

Apoc 9.21;Apoc 16.2;Apoc 16.9;

12Al șaselea a vărsat potirul lui peste râul cel mare, Eufrat. Și apa lui a secat, ca să fie pregătită calea împăraților, care au să vină din Răsărit.

Apoc 9.14;Ier 50.38;Ier 51.36;Isa 41.2-25;

13Apoi am văzut ieșind din gura balaurului, și din gura fiarei, și din gura proorocului mincinos trei duhuri necurate, care semănau cu niște broaște.

1Ioan 4.1-3;Apoc 12.3-9;Apoc 19.20;Apoc 20.10;

14Acestea sunt duhuri de draci, care fac semne nemaipomenite, și care se duc la împărații pământului întreg, ca să-i strângă pentru războiul zilei celei mari a Dumnezeului Celui Atotputernic. -

1Tim 4.1;Iac 3.15;2Tes 2.9;Apoc 13.13-14;Apoc 19.20;Luc 2.1;Apoc 17.14;Apoc 19.19;Apoc 20.8;

15"Iată, Eu vin ca un hoț. Ferice de cel ce veghează și își păzește hainele, ca să nu umble gol și să i se vadă rușinea!" -

Mat 24.43;1Tes 5.2;2Pet 3.10;Apoc 3.3;2Cor 5.3;Apoc 3.4-18;

16Duhurile cele rele i-au strâns în locul care pe evreiește se cheamă Armaghedon.

Apoc 19.19;

17Al șaptelea a vărsat potirul lui în văzduh. Și din Templu, din scaunul de domnie, a ieșit un glas tare, care zicea: "S-a isprăvit!"

Apoc 21.6;

18Și au urmat fulgere, glasuri, tunete, și s-a făcut un mare cutremur de pământ, așa de tare, cum, de când este omul pe pământ, n-a fost un cutremur așa de mare.

Apoc 4.5;Apoc 8.5;Apoc 11.19;Apoc 11.13;Dan 12.1;

19Cetatea cea mare a fost împărțită în trei părți, și cetățile Neamurilor s-au prăbușit. Și Dumnezeu Și-a adus aminte de Babilonul cel mare, ca să-i dea potirul de vin al furiei mâniei Lui.

Apoc 14.8;Apoc 17.18;Apoc 18.5;Isa 51.17-22;Ier 25.15-16;Apoc 14.10;

20Toate ostroavele au fugit, și munții nu s-au mai găsit.

Apoc 6.14;

21O grindină mare, ale cărei boabe cântăreau aproape un talant, a căzut din cer peste oameni. Și oamenii au hulit pe Dumnezeu din pricina urgiei grindinii, pentru că această urgie era foarte mare.

Apoc 11.19;Apoc 16.9-11;Ex 9.23-25;

## 1 3 6 9 12 15 < 17 > 21 22

1Apoi unul din cei șapte îngeri, care țineau cele șapte potire, a venit de a vorbit cu mine, și mi-a zis: "Vino să-ți arăt judecata curvei celei mari, care stă pe ape mari.

Apoc 21.9;Apoc 16.19;Apoc 18.16-19;Naum 3.4;Apoc 19.2;Ier 51.13;Apoc 17.15;

2Cu ea au curvit împărații pământului; și locuitorii pământului s-au îmbătat de vinul curviei ei!"

Apoc 18.3;Ier 51.7;Apoc 14.8;Apoc 18.3;

3Și m-a dus, în Duhul, într-o pustie. Și am văzut o femeie, șezând pe o fiară de culoare stacojie, plină cu nume de hulă, și avea șapte capete și zece coarne.

Apoc 12.6-14;Apoc 12.3;Apoc 13.1;Apoc 17.9;Apoc 17.12;

4Femeia aceasta era îmbrăcată cu purpură și stacojiu; era împodobită cu aur, cu pietre scumpe și cu mărgăritare. Ținea în mână un potir de aur, plin de spurcăciuni și de necurățiile curviei ei.

Apoc 18.12-16;Dan 11.38;Ier 51.7;Apoc 18.6;Apoc 14.8;

5Pe frunte purta scris un nume, o taină: "Babilonul cel mare, mama curvelor și spurcăciunilor pământului."

2Tes 2.7;Apoc 11.8;Apoc 14.8;Apoc 16.10;Apoc 18.2-21;Apoc 18.9;Apoc 19.2;

6Și am văzut pe femeia aceasta, îmbătată de sângele sfinților și de sângele mucenicilor lui Isus. Când am văzut-o, m-am mirat minune mare.

Apoc 18.24;Apoc 13.15;Apoc 16.6;Apoc 6.9-10;Apoc 12.11;

7Și îngerul mi-a zis: "De ce te miri?" Îți voi spune taina acestei femei și a fiarei care o poartă, și care are cele șapte capete și cele zece coarne.

8Fiara, pe care ai văzut-o, era, și nu mai este. Ea are să se ridice din Adânc, și are să se ducă la pierzare. Și locuitorii pământului, ale căror nume n-au fost scrise de la întemeierea lumii în cartea vieții, se vor mira când vor vedea că fiara era, nu mai este, și va veni. -

Apoc 11.7;Apoc 13.1;Apoc 13.10;Apoc 17.11;Apoc 13.3;Apoc 13.8;

9Aici este mintea plină de înțelepciune. - Cele șapte capete sunt șapte munți, pe care stă femeia.

Apoc 13.18;Apoc 13.1;

10Sunt și șapte împărați: cinci au căzut, unul este, celălalt n-a venit încă, și când va veni, el va rămâne puțină vreme.

11Și fiara, care era, și nu mai este, ea însăși este al optulea împărat: este din numărul celor șapte, și merge la pierzare.

Apoc 17.8;

12Cele zece coarne, pe care le-ai văzut, sunt zece împărați, care n-au primit încă împărăția, ci vor primi putere împărătească timp de un ceas împreună cu fiara.

Dan 7.20;Zah 1.18-21;Apoc 13.1;

13Toți au același gând, și dau fiarei puterea și stăpânirea lor.

14Ei se vor război cu Mielul; dar Mielul îi va birui, pentru că El este Domnul domnilor și Împăratul împăraților. Și cei chemați, aleși și credincioși, care sunt cu El, de asemenea îi vor birui.

Apoc 16.14;Apoc 19.19;Deut 10.17;1Tim 6.15;Apoc 19.16;Ier 50.44-45;Apoc 14.4;

15Apoi mi-a zis: "Apele, pe care le-ai văzut, pe care stă curva, sunt noroade, gloate, neamuri și limbi.

Isa 8.7;Apoc 17.1;Apoc 13.7;

16Cele zece coarne, pe care le-ai văzut, și fiara, vor urî pe curvă, o vor pustii, și o vor lăsa goală. Carnea i-o vor mânca, și o vor arde cu foc.

Ier 50.41-42;Apoc 16.12;Ezec 16.37-44;Apoc 18.16;Apoc 18.8;

17Căci Dumnezeu le-a pus în inimă să-I aducă la îndeplinire planul Lui: să se învoiască pe deplin și să dea fiarei stăpânirea lor împărătească, până se vor îndeplini cuvintele lui Dumnezeu.

2Tes 2.11;Apoc 10.7;

18Și femeia, pe care ai văzut-o, este cetatea cea mare, care are stăpânire peste împărații pământului."

Apoc 16.19;Apoc 12.4;

## 1 3 6 9 12 15 < 18 > 20 21 22

1După aceea, am văzut pogorându-se din cer un alt înger, care avea o mare putere; și pământul s-a luminat de slava lui.

Apoc 17.1;Ezec 43.2;

2El a strigat cu glas tare, și a zis: "A căzut, a căzut, Babilonul cel mare! A ajuns un locaș al dracilor, o închisoare a oricărui duh necurat, o închisoare a oricărei păsări necurate și urâte;

Isa 13.19;Isa 21.9;Ier 51.8;Apoc 14.8;Isa 13.21;Isa 21.8;Isa 34.14;Ier 50.39;Ier 51.37;Isa 14.23;Isa 34.11;Marc 5.2-3;

3pentru că toate neamurile au băut din vinul mâniei curviei ei, și împărații pământului au curvit cu ea, și negustorii pământului s-au îmbogățit prin risipa desfătării ei."

Apoc 14.8;Apoc 17.2;Apoc 18.11-15;Isa 47.15;

4Apoi am auzit din cer un alt glas, care zicea: "Ieșiți din mijlocul ei, poporul Meu, ca să nu fiți părtași la păcatele ei, și să nu fiți loviți cu urgiile ei!

Isa 48.20;Isa 52.11;Ier 50.8;Ier 51.6-45;2Cor 6.17;

5Pentru că păcatele ei s-au îngrămădit, și au ajuns până în cer; și Dumnezeu Și-a adus aminte de nelegiuirile ei.

Gen 18.20-21;Ier 51.9;Iona 1.2;Apoc 16.19;

6Răsplătiți-i cum v-a răsplătit ea, și întoarceți-i de două oricât faptele ei. Turnați-i îndoit în potirul în care a amestecat ea!"

Ps 137.8;Ier 50.15-19;Ier 51.24-49;2Tim 4.14;Apoc 13.10;Apoc 14.10;Apoc 16.19;

7Pe cât s-a slăvit pe sine însăși, și s-a desfătat în risipă, pe atât dați-i chin și tânguire! Pentru că zice în inima ei: "Șed ca împărăteasă, nu sunt văduvă, și nu voi ști ce este tânguirea!"

Ezec 28.2;Isa 47.7-8;Țef 2.15;

8Tocmai pentru aceea, într-o singură zi vor veni urgiile ei: moartea, tânguirea și foametea. Și va fi arsă de tot în foc, pentru că Domnul Dumnezeu, care a judecat-o, este tare.

Isa 47.9;Apoc 18.10;Apoc 17.16;Ier 50.34;Apoc 11.17;

9Și împărații pământului, care au curvit și s-au dezmierdat în risipă cu ea, când vor vedea fumul arderii ei, o vor plânge și o vor boci.

Ezec 26.16-17;Apoc 17.2;Apoc 18.3;Ier 50.46;Apoc 18.18;Apoc 19.3;

10Ei vor sta departe, de frică să nu cadă în chinul ei, și vor zice: "Vai! vai! Babilonul, cetatea cea mare, cetatea cea tare! Într-o clipă ți-a venit judecata!" -

Isa 21.9;Apoc 14.8;Apoc 18.17-19;

11Negustorii pământului o plâng și o jelesc, pentru că nimeni nu le mai cumpără marfa:

Ezec 27.27-36;Apoc 18.3;

12marfă de aur, de argint, de pietre scumpe, de mărgăritare, de in subțire, de purpură, de mătase și de stacojiu; nici feluritele lor soiuri de lemn de tiin, tot felul de vase de fildeș, tot felul de vase de lemn foarte scump, de aramă, de fier și de marmură;

Apoc 17.4;

13nici scorțișoara, nici mirodeniile, nici miroznele, nici mirul, nici tămâia, nici vinul, nici untdelemnul, nici făina bună de tot, nici grâul, nici boii, nici oile, nici caii, nici căruțele, nici robii, nici sufletele oamenilor.

Ezec 27.13;

14Și roadele atât de dorite sufletului tău s-au dus de la tine. Toate lucrurile alese, strălucite, sunt pierdute pentru tine, și nu le vei mai găsi.

15Cei ce fac negoț cu aceste lucruri, care s-au îmbogățit de pe urma ei, vor sta departe de ea, de frica chinului ei. Vor plânge, se vor tângui,

Apoc 18.3;Apoc 18.11;

16și vor zice: "Vai! vai! Cetatea cea mare, care era îmbrăcată cu in foarte subțire, cu purpură și cu stacojiu, care era împodobită cu aur, cu pietre scumpe și cu mărgăritare!

Apoc 17.4;

17Atâtea bogății într-un ceas s-au prăpădit!" - Și toți cârmacii, toți cei ce merg cu corabia pe mare, marinarii, și toți cei ce câștigă din mare, stăteau departe;

Apoc 18.10;Isa 23.14;Ezec 27.29;

18și, când au văzut fumul arderii ei, strigau: "Care cetate era ca cetatea cea mare?"

Ezec 27.30-31;Apoc 18.9;Apoc 13.4;

19Și își aruncau țărână în cap, plângeau, se tânguiau, țipau și ziceau: "Vai! Vai! Cetatea cea mare, al cărei belșug de scumpeturi a îmbogățit pe toți cei ce aveau corăbii pe mare, într-o clipă a fost prefăcută într-un pustiu!"

Ios 7.6;1Sam 4.12;Iov 2.12;Ezec 27.30;Apoc 18.8;

20"Bucură-te de ea, cerule! Bucurați-vă și voi, sfinților, apostolilor și proorocilor! Pentru că Dumnezeu v-a făcut dreptate, și a judecat-o."

Isa 44.23;Isa 49.13;Ier 51.48;Luc 11.49-50;Apoc 19.2;

21Atunci un înger puternic a ridicat de jos o piatră ca o mare piatră de moară, a aruncat-o în mare, și a zis: "Cu așa repeziciune va fi aruncat Babilonul, cetatea cea mare, și nu va mai fi găsit!

Ier 51.64;Apoc 12.8;Apoc 16.20;

22Și nu se va mai auzi în tine nici sunet de alăute, nici cântece din instrumente, nici cântători din fluiere, nici cântători din trâmbițe; nu se va mai găsi la tine nici un meșter în vreun meșteșug oarecare. Nu se va mai auzi în tine vuietul morii.

Isa 24.8;Ier 7.34-16.9;Ier 25.10;Ezec 26.13;

23Lumina lămpii nu va mai lumina în tine, și nu se va mai auzi în tine glasul mirelui și al miresei, - pentru că negustorii tăi erau mai marii pământului, pentru că toate neamurile au fost amăgite de vrăjitoria ta,

Ier 25.10;Ier 7.34;Ier 16.9;Ier 25.10;Ier 33.11;Isa 23.8;2Împ 9.22;Naum 3.4;Apoc 17.2-5;

24și pentru că acolo a fost găsit sângele proorocilor și al sfinților și al tuturor celor ce au fost înjunghiați pe pământ."

Apoc 17.6;Ier 51.49;

## 1 3 6 9 12 15 < 19 > 21 22

1După aceea, am auzit în cer ca un glas puternic de gloată multă, care zicea: "Aleluia! A Domnului, Dumnezeului nostru, este mântuirea, slava, cinstea și puterea!

Apoc 11.15;Apoc 4.11;Apoc 7.10-12;Apoc 12.10;

2Pentru că judecățile Lui sunt adevărate și drepte. El a judecat pe curva cea mare, care strica pământul cu curvia ei, și a răzbunat sângele robilor Săi, din mâna ei."

Apoc 15.3;Apoc 16.7;Deut 32.43;Apoc 6.10;Apoc 18.20;

3Și au zis a doua oară: "Aleluia!... Fumul ei se ridică în sus în vecii vecilor!"

Isa 34.10;Apoc 14.11;Apoc 8.9-18;

4Și cei douăzeci și patru de bătrâni și cele patru făpturi vii s-au aruncat la pământ și s-au închinat lui Dumnezeu, care ședea pe scaunul de domnie. Și au zis: "Amin! Aleluia!"

Apoc 4.4-10;Apoc 5.14;1Cron 16.36;Neem 5.13;Neem 8.6;Apoc 5.14;

5Și din scaunul de domnie a ieșit un glas, care zicea: "Lăudați pe Dumnezeul nostru, toți robii Lui, voi care vă temeți de El, mici și mari!"

Ps 134.1;Ps 135.1;Apoc 11.18;Apoc 20.12;

6Și am auzit, ca un glas de gloată multă, ca vuietul unor ape multe, ca bubuitul unor tunete puternice, care zicea: "Aleluia! Domnul, Dumnezeul nostru Cel Atotputernic, a început să împărățească.

Ezec 1.24;Ezec 43.2;Apoc 14.2;Apoc 11.15-17;Apoc 12.10;Apoc 21.22;

7Să ne bucurăm, să ne înveselim, și să-I dăm slavă! Căci a venit nunta Mielului; soția Lui s-a pregătit,

Mat 22.2;Mat 25.10;2Cor 11.2;Efes 5.32;Apoc 21.2-9;

8și i s-a dat să se îmbrace cu in subțire, strălucitor, și curat." - (Inul subțire sunt faptele neprihănite ale sfinților.)

Ps 45.13-14;Ezec 16.10;Apoc 3.18;Ps 132.9;

9Apoi mi-a zis: "Scrie: Ferice de cei chemați la ospățul nunții Mielului!" Apoi mi-a zis: "Acestea sunt adevăratele cuvinte ale lui Dumnezeu!"

Mat 22.2-3;Luc 14.15-16;Apoc 21.5;Apoc 22.6;

10Și m-am aruncat la picioarele lui ca să mă închin lui Dar el mi-a zis: "Ferește-te să faci una ca aceasta! Eu sunt un împreună slujitor cu tine și cu frații tăi, care păstrează mărturia lui Isus. Lui Dumnezeu închină-te! (Căci mărturia lui Isus este duhul prorociei.")

Apoc 22.8;Fapt 10.26;Fapt 14.14-15;Apoc 22.9;1Ioan 5.10;Apoc 12.17;

11Apoi am văzut cerul deschis, și iată că s-a arătat un cal alb! Cel ce sta pe el, se cheamă "Cel credincios" și "Cel adevărat", și El judecă și Se luptă cu dreptate.

Apoc 15.5;Apoc 6.2;Apoc 3.14;Isa 11.4;

12Ochii Lui erau ca para focului; capul îl avea încununat cu multe cununi împărătești, și purta un nume scris, pe care nimeni nu-l știe, decât numai El singur.

Apocalips 1.14;Apocalips 2.18;Apoc 6.2;Apoc 2.17;Apoc 19.16;

13Era îmbrăcat cu o haină muiată în sânge. Numele Lui este: "Cuvântul lui Dumnezeu."

Isa 63.2-3;Ioan 1.1;1Ioan 5.7;

14Oștile din cer Îl urmau călare pe cai albi, îmbrăcate cu in subțire, alb și curat.

Apoc 14.20;Mat 28.3;Apoc 4.4;Apoc 7.9;

15Din gura Lui ieșea o sabie ascuțită, ca să lovească Neamurile cu ea, pe care le va cârmui cu un toiag de fier. Și va călca cu picioarele teascul vinului mâniei aprinse a atotputernicului Dumnezeu.

Isa 11.4;2Tes 2.8;Apoc 1.16;Apoc 19.21;Ps 2.9;Apoc 2.27;Apoc 12.5;Isa 63.3;Apoc 14.19-20;

16Pe haină și pe coapsă avea scris numele acesta: "Împăratul împăraților și Domnul domnilor."

Apoc 19.12;Dan 2.47;1Tim 6.15;Apoc 17.14;

17Apoi am văzut un înger, care stătea în picioare în soare. El a strigat cu glas tare, și a zis tuturor păsărilor, care zburau prin mijlocul cerului: "Veniți, adunați-vă la ospățul cel mare al lui Dumnezeu,

Apoc 19.21;Ezec 39.17;

18ca să mâncați carnea împăraților, carnea căpitanilor, carnea celor viteji, carnea cailor și a călăreților, și carnea a tot felul de oameni, slobozi și robi, mici și mari!"

Ezec 39.18-20;

19Și am văzut fiara și pe împărații pământului și oștile lor, adunate ca să facă război cu Cel ce ședea călare pe cal și cu oastea Lui.

Apoc 16.16;Apoc 17.13-14;

20Și fiara a fost prinsă. Și împreună cu ea, a fost prins proorocul mincinos, care făcuse înaintea ei semnele, cu care amăgise pe cei ce primiseră semnul fiarei, și se închinaseră icoanei ei. Amândoi aceștia au fost aruncați de vii în iazul de foc, care arde cu pucioasă.

Apoc 16.13-14;Apoc 13.12-15;Dan 7.11;Apoc 20.10;Apoc 14.10;Apoc 21.8;

21Iar ceilalți au fost uciși cu sabia, care ieșea din gura Celui ce ședea călare pe cal. Și toate păsările s-au săturat din carnea lor.

Apoc 19.15;Apoc 19.17-18;Apoc 17.16;

## 1 3 6 9 12 15 18 < 20 > 22

1Apoi am văzut pogorându-se din cer un înger, care ținea în mână cheia Adâncului și un lanț mare.

Apoc 1.18;Apoc 9.1;

2El a pus mâna pe balaur, pe șarpele cel vechi, care este Diavolul și Satana, și l-a legat pentru o mie de ani.

2Pet 2.2-4;Iuda 6;Apoc 12.9;

3L-a aruncat în Adânc, l-a închis acolo, și a pecetluit intrarea deasupra lui, ca să nu mai înșele Neamurile, până se vor împlini cei o mie de ani. După aceea, trebuie să fie dezlegat pentru puțină vreme.

Dan 6.17;Apoc 16.14-16;Apoc 20.8;

4Și am văzut niște scaune de domnie; și celor ce au șezut pe ele, li s-a dat judecata. Și am văzut sufletele celor ce li se tăiase capul din pricina mărturiei lui Isus și din pricina Cuvântului lui Dumnezeu, și ale celor ce nu se închinaseră fiarei și icoanei ei, și nu primiseră semnul ei pe frunte și pe mână. Ei au înviat, și au împărățit cu Hristos o mie de ani.

Dan 7.9-27;Mat 19.28;Luc 22.30;1Cor 6.2-3;Apoc 6.9;Apoc 13.12;Apoc 13.15-16;Rom 8.17;2Tim 2.12;Apoc 5.10;

5Ceilalți morți n-au înviat până nu s-au sfârșit cei o mie de ani. Aceasta este întâia înviere.

6Fericiți și sfinți sunt cei ce au parte de întâia înviere! Asupra lor a doua moarte n-are nici o putere; ci vor fi preoți ai lui Dumnezeu și ai lui Hristos, și vor împărăți cu El o mie de ani.

Apoc 2.11;Apoc 21.8;Isa 61.6;1Pet 2.9;Apoc 1.6;Apoc 5.10;Apoc 20.4;

7Când se vor împlini cei o mie de ani, Satana va fi dezlegat;

Apoc 20.2;

8și va ieși din temnița lui, ca să înșele Neamurile, care sunt în cele patru colțuri ale pământului, pe Gog și pe Magog, ca să-i adune pentru război. Numărul lor va fi ca nisipul mării.

Apoc 20.3-10;Ezec 38.2;Ezec 39.1;Apoc 16.14;

9Și ei s-au suit pe fața pământului, și au înconjurat tabăra sfinților și cetatea preaiubită. Dar din cer s-a pogorât un foc care i-a mistuit.

Isa 8.8;Ezec 38.9-16;

10Și diavolul, care-i înșela, a fost aruncat în iazul de foc și de pucioasă, unde este fiara și proorocul mincinos. Și vor fi munciți zi și noapte în vecii vecilor.

Apoc 20.8;Apoc 19.20;Apoc 14.10-11;

11Apoi am văzut un scaun de domnie mare și alb, și pe Cel ce ședea pe el. Pământul și cerul au fugit dinaintea Lui, și nu s-a mai găsit loc pentru ele.

2Pet 3.7-11;Apoc 21.1;Dan 2.35;

12Și am văzut pe morți, mari și mici, stând în picioare înaintea scaunului de domnie. Niște cărți au fost deschise. Și a fost deschisă o altă carte, care este cartea vieții. Și morții au fost judecați după faptele lor, după cele ce erau scrise în cărțile acelea.

Apoc 19.5;Dan 7.10;Ps 69.28;Dan 12.1;Filip 4.3;Apoc 3.5;Apoc 13.8;Apoc 21.27;Ier 17.10;Ier 32.19;Mat 16.27;Rom 2.6;Apoc 2.23;Apoc 22.12;Apoc 20.13;

13Marea a dat înapoi pe morții care erau în ea; Moartea și Locuința morților au dat înapoi pe morții care erau în ele. Fiecare a fost judecat după faptele lui.

Apoc 6.9;Apoc 20.12;

14Și Moartea și Locuința morților au fost aruncate în iazul de foc. Iazul de foc este moartea a doua.

1Cor 15.26-55;Apoc 20.6;Apoc 21.8;

15Oricine n-a fost găsit scris în cartea vieții, a fost aruncat în iazul de foc.

Apoc 19.20;

## 1 3 6 9 12 15 18 < 21 >

1Apoi am văzut un cer nou și un pământ nou; pentru că cerul dintâi și pământul dintâi pieriseră, și marea nu mai era.

Isa 65.17;Isa 66.22;2Pet 3.13;Apoc 20.11;

2Și eu am văzut coborându-se din cer de la Dumnezeu, cetatea sfântă, noul Ierusalim, gătită ca o mireasă împodobită pentru bărbatul ei.

Isa 52.1;Gal 4.26;Evr 11.10;Evr 12.22;Evr 13.14;Apoc 3.12;Apoc 21.10;Isa 54.5;Isa 61.10;2Cor 11.2;

3Și am auzit un glas tare, care ieșea din scaunul de domnie, și zicea: "Iată cortul lui Dumnezeu cu oamenii! El va locui cu ei, și ei vor fi poporul Lui, și Dumnezeu însuși va fi cu ei. El va fi Dumnezeul lor.

Lev 26.11-12;Ezec 43.7;2Cor 6.16;Apoc 7.15;

4El va șterge orice lacrimă din ochii lor. Și moartea nu va mai fi. Nu va mai fi nici tânguire, nici țipăt, nici durere, pentru că lucrurile dintâi au trecut."

Isa 25.8;Apoc 7.17;1Cor 15.26-54;Apoc 20.14;Isa 35.10;Isa 61.3;Isa 65.19;

5Cel ce ședea pe scaunul de domnie a zis: "Iată, Eu fac toate lucrurile noi." Și a adăugat: "Scrie, fiindcă aceste cuvinte sunt vrednice de crezut și adevărate."

Apoc 4.2-9;Apoc 5.1;Apoc 20.11;Isa 43.19;2Cor 5.17;Apoc 19.9;

6Apoi mi-a zis: "S-a isprăvit! Eu sunt Alfa și Omega, Începutul și Sfârșitul. Celui ce îi este sete, îi voi da să bea fără plată din izvorul apei vieții.

Apoc 16.17;Apoc 1.8;Apoc 22.13;Isa 12.3;Isa 55.1;Ioan 4.10-14;Ioan 7.37;Apoc 22.17;

7Cel ce va birui, va moșteni aceste lucruri. Eu voi fi Dumnezeul lui, și el va fi fiul Meu.

Zah 8.8;Evr 8.10;

8Dar cât despre fricoși, necredincioși, scârboși, ucigași, curvari, vrăjitori, închinătorii la idoli, și toți mincinoșii, partea lor este în iazul, care arde cu foc și cu pucioasă, adică moartea a doua."

1Cor 6.9-10;Gal 5.19-21;Efes 5.5;1Tim 1.9;Evr 12.14;Apoc 22.15;Apoc 20.14-15;

9Apoi unul din cei șapte îngeri, care țineau cele șapte potire, pline cu cele din urmă șapte urgii, a venit și a vorbit cu mine, și mi-a zis: "Vino să-ți arăt mireasa, nevasta Mielului!"

Apoc 15.1-7;Apoc 19.7;Apoc 21.2;

10Și m-a dus, în Duhul, pe un munte mare și înalt. Și mi-a arătat cetatea sfântă, Ierusalimul, care se pogora din cer de la Dumnezeu,

Apoc 1.10;Apoc 17.3;Ezec 48;Apoc 21.2;

11având slava lui Dumnezeu. Lumina ei era ca o piatră prea scumpă, ca o piatră de iaspis, străvezie ca cristalul.

Apoc 21.23;Apoc 22.5;

12Era înconjurată cu un zid mare și înalt. Avea douăsprezece porți, și la porți, doisprezece îngeri. Și pe ele erau scrise niște nume: numele celor douăsprezece seminții ale fiilor lui Israel.

Ezec 48.31-34;

13Spre răsărit erau trei porți; spre miazănoapte, trei porți; spre miazăzi, trei porți; și spre apus trei porți.

Ezec 48.31-34;

14Zidul cetății avea douăsprezece temelii, și pe ele erau cele douăsprezece nume ale celor doisprezece apostoli ai Mielului.

Mat 16.18;Gal 2.9;Efes 2.20;

15Îngerul, care vorbea cu mine, avea ca măsurătoare o trestie de aur, ca să măsoare cetatea, porțile și zidul ei.

Ezec 40.3;Zah 2.1;Apoc 11.1;

16Cetatea era în patru colțuri, și lungimea ei era cât lărgimea. A măsurat cetatea cu trestia, și a găsit aproape douăsprezece mii de prăjini. Lungimea, lărgimea și înălțimea erau deopotrivă.

17I-a măsurat și zidul, și-a găsit o sută patruzeci și patru de coți, după măsura oamenilor, căci cu măsura aceasta măsura îngerul.

18Zidul era zidit de iaspis, și cetatea era de aur curat, ca sticla curată.

19Temeliile zidului cetății erau împodobite cu pietre scumpe de tot felul: cea dintâi temelie era de iaspis; a doua, de safir; a treia de halchedon; a patra, de smarald;

Isa 54.11;

20a cincea de sardonix: a șasea, de sardiu; a șaptea, de hrisolit; a opta, de beril; a noua, de topaz; a zecea, de hrisopraz; a unsprezecea, de iacint; a douăsprezecea, de ametist.

21Cele douăsprezece porți erau douăsprezece mărgăritare. Fiecare poartă era dintr-un singur mărgăritar. Ulița cetății era de aur curat, ca sticla străvezie.

Apoc 22.2;

22În cetate n-am văzut nici un Templu; pentru că Domnul Dumnezeu, Cel Atotputernic, ca și Mielul, sunt Templul ei.

Ioan 4.23;

23Cetatea n-are trebuință nici de soare, nici de lună, ca s-o lumineze; căci o luminează slava lui Dumnezeu, și făclia ei este Mielul.

Isa 24.23;Isa 60.19-20;Apoc 21.11;Apoc 22.5;

24Neamurile vor umbla în lumina ei, și împărații pământului își vor aduce slava și cinstea lor în ea.

Isa 60.3;Isa 60.5;Isa 60.11;Isa 66.12;

25Porțile ei nu se vor închide ziua, fiindcă în ea nu va mai fi noapte.

Isa 60.11;Isa 60.20;Zah 14.7;Apoc 22.5;

26În ea vor aduce slava și cinstea Neamurilor.

Apoc 21.24;

27Nimic întinat nu va intra în ea, nimeni care trăiește în spurcăciune și în minciună; ci numai cei scriși în cartea vieții Mielului.

Isa 35.8;Isa 52.1;Isa 60.21;Ioel 3.17;Apoc 22.14-15;Filip 4.3;Apoc 3.5;Apoc 13.8;Apoc 20.12;

## 1 3 6 9 12 15 18 < 22

1Și mi-a arătat un râu cu apa vieții, limpede ca cristalul, care ieșea din scaunul de domnie al lui Dumnezeu și al Mielului.

Ezec 47.1;Zah 14.8;

2În mijlocul pieții cetății, și pe cele două maluri ale râului, era pomul vieții, rodind douăsprezece feluri de rod, și dând rod în fiecare lună; și frunzele pomului slujesc la vindecarea Neamurilor.

Ezec 47.12;Apoc 21.21;Gen 2.9;Apoc 2.7;Apoc 21.24;

3Nu va mai fi nimic vrednic de blestem acolo. Scaunul de domnie al lui Dumnezeu și al Mielului vor fi în ea. Robii Lui Îi vor sluji.

Zah 14.11;Ezec 48.35;

4Ei vor vedea fața Lui, și Numele Lui va fi pe frunțile lor.

Mat 5.8;1Cor 13.12;1Ioan 3.2;Apoc 3.12;Apoc 14.1;

5Acolo nu va mai fi noapte. Și nu vor mai avea trebuință nici de lampă, nici de lumina soarelui, pentru că Domnul Dumnezeu îi va lumina. Și vor împărăți în vecii vecilor.

Apoc 21.23-25;Ps 36.9;Ps 84.11;Dan 7.27;Rom 5.17;2Tim 2.12;Apoc 3.21;

6Și îngerul mi-a zis: "Aceste cuvinte sunt vrednice de crezare și adevărate. Și Domnul, Dumnezeul duhurilor proorocilor, a trimis pe îngerul Său să arate robilor Săi lucrurile, care au să se întâmple în curând. -

Apoc 19.9;Apoc 21.5;Apoc 1.1;

7Și iată, Eu vin curând! (Sau: repede.) - Ferice de cel ce păzește cuvintele prorociei din cartea aceasta!"

Apoc 3.11;Apoc 22.10-20;Apoc 1.3;

8Eu, Ioan, am auzit și am văzut lucrurile acestea. Și după ce le-am auzit și le-am văzut, m-am aruncat la picioarele îngerului, care mi le arăta, ca să mă închin lui.

Apoc 19.10;Apoc 19.10;

9Dar el mi-a zis: "Ferește-te să faci una ca aceasta! Eu sunt un împreună slujitor cu tine, și cu frații tăi, proorocii, și cu cei ce păzesc cuvintele din cartea aceasta. Închină-te lui Dumnezeu."

Dan 8.26;

10Apoi mi-a zis: "Să nu pecetluiești cuvintele prorociei din cartea aceasta. Căci vremea este aproape.

Dan 12.4-9;Apoc 10.4;Apoc 1.3;

11Cine este nedrept, să fie nedrept și mai departe; cine este întinat, să se întineze și mai departe; cine este fără prihană să trăiască și mai departe fără prihană. Și cine este sfânt, să se sfințească și mai departe!

Ezec 3.27;Dan 12.10;2Tim 3.13;

12Iată, Eu vin curând; și răsplata Mea este cu Mine, ca să dau fiecăruia după fapta lui.

Apoc 22.7;Isa 4.10;Isa 62.11;Rom 2.6;Rom 14.12;Apoc 20.12;

13Eu sunt Alfa și Omega, Cel dintâi și Cel de pe urmă, Începutul și Sfârșitul.

Isa 41.4;Isa 44.6;Isa 48.12;Apoc 1.8-11;Apoc 21.6;

14Ferice de cei ce își spală hainele, ca să aibă drept la pomul vieții, și să intre pe porți în cetate!

Dan 12.12;1Ioan 3.24;Apoc 2.7;Apoc 22.2;Apoc 21.27;

15Afară sunt câinii, vrăjitorii, curvarii, ucigașii, închinătorii la idoli, și oricine iubește minciuna și trăiește în minciună!

1Cor 6.9-10;Gal 5.19-21;Col 3.6;Apoc 9.20-21;Apoc 21.8;Filip 3.2;

16Eu, Isus, am trimis pe îngerul Meu să vă adeverească aceste lucruri pentru Biserici. Eu sunt Rădăcina și Sămânța lui David, Luceafărul strălucitor de dimineață.

Apoc 1.1;Apoc 5.5;Num 24.17;Zah 6.12;2Pet 1.19;Apoc 2.28;

17Și Duhul și Mireasa zic: "Vino!" Și cine aude, să zică: "Vino!" Și celui ce îi este sete, să vină; cine vrea, să ia apa vieții fără plată!

Apoc 21.2-9;Isa 55.1;Ioan 7.37;Cânt 8.14;

18Mărturisesc oricui aude cuvintele prorociei din cartea aceasta că, dacă va adăuga cineva ceva la ele, Dumnezeu îi va adăuga urgiile scrise în cartea aceasta.

Deut 4.2;Deut 12.32;Prov 30.6;Ex 32.33;Ps 69.28;Apoc 3.5;Apoc 13.8;Apoc 21.2;

19Și dacă scoate cineva ceva din cuvintele cărții acestei proorocii, îi va scoate Dumnezeu partea lui de la pomul vieții și din cetatea sfântă, scrise în cartea aceasta."

20Cel ce adeverește aceste lucruri, zice: "Da, Eu vin curând." Amin! Vino, Doamne Isuse!

Apoc 22.12;Ioan 21.25;2Tim 4.8;

21Harul Domnului Isus Hristos să fie cu voi cu toți! Amin.

Rom. 16.20;Rom. 16.24;2Tes 3.18;

### SFÂRȘIT