### CÂNTAREA CÂNTĂRILOR

#### (Romani 8.38, 39. 2 Corinteni 11.2, 3. Pildele 1.17.)

## 1 > 3 4 5 6 7 8

1Cântarea cântărilor, făcută de Solomon.

1Împ 4.32;

2Să mă sărute cu sărutările gurii lui! Căci toate dezmierdările tale sunt mai bune decât vinul,

Cânt 4.10;

3mirodeniile tale au un miros plăcut. Numele tău este ca o mireasmă vărsată. De aceea te iubesc pe tine fetele!

4Trage-mă după tine! Și haidem să alergăm! Împăratul mă duce în odăile lui... Ne vom înveseli și ne vom bucura de tine; vom lăuda dezmierdările tale mai mult decât vinul! Pe drept ești iubit.

Osea 11.4;Ioan 6.44;Ioan 12.32;Filip 3.12-14;Ps 45.14-15;Ioan 14.2;Efes 2.6;

5Sunt neagră, dar sunt frumoasă, fiice ale Ierusalimului, cum sunt corturile Chedarului, și cum sunt covoarele lui Solomon.

6Nu vă uitați că sunt așa de negricioasă, căci m-a ars (Sau: m-a privit.) soarele. Fiii mamei mele s-au mâniat pe mine, și m-au pus păzitoare la vii. Dar via frumuseții mele n-am păzit-o.

7Spune-mi tu, pe care te iubește inima mea, unde îți paști oile, unde te odihnești la amiază? Căci de ce să umblu ca o rătăcită pe la turmele tovarășilor tăi? -

8Dacă nu știi, o tu, cea mai frumoasă dintre femei, ieși pe urmele oilor, și paște-ți iezii lângă colibele păstorilor.

Cânt 5.9;Cânt 6.1;

9Cu iapa înhămată la carele lui Faraon, te asemăn eu pe tine, scumpa mea.

Cânt 2.2-13;Cânt 4.1-7;Cânt 5.2;Cânt 6.4;Ioan 15.14-15;2Cron 1.16-17;

10Ce frumoși îți sunt obrajii în mijlocul lănțișoarelor de la gât, și ce frumos îți este gâtul în mijlocul șirurilor de mărgăritare!

Ezec 16.11-13;

11Îți vom face deci lănțișoare de aur, cu stropituri de argint. -

12Cât stă împăratul la masa lui, nardul meu își răspândește mirosul.

13Preaiubitul meu îmi este ca un mănunchi de mir, care se odihnește între țâțele mele.

14Preaiubitul meu este pentru mine un strugure de măliniță, din viile din En-Ghedi. -

15Ce frumoasă ești, iubito, uite ce frumoasă ești, cu ochii tăi de porumbiță! -

Cânt 4.1;Cânt 5.12;

16Ce frumos ești, preaiubitule, ce plăcut ești! Verdeața este patul nostru! -

17Cedrii sunt grinzile caselor noastre, și chiparoșii sunt pardoselele noastre. -

## < 2 > 4 5 6 7 8

1Eu sunt un trandafir din Saron, un crin din văi. -

2Ca un crin în mijlocul spinilor, așa este iubita mea între fete. -

3Ca un măr între copacii pădurii, așa este preaiubitul meu între tineri. Cu așa drag stau la umbra lui, și rodul lui este dulce pentru cerul gurii mele.

Apoc 22.1-2;

4El m-a dus în casa de ospăț, și dragostea era steagul fluturat peste mine.

5Întăriți-mă cu turte de struguri, înviorați-mă cu mere, căci sunt bolnavă de dragostea lui.

6Să-și pună mâna stângă sub capul meu, și să mă îmbrățișeze cu dreapta lui! -

Cânt 8.3;

7Vă jur, fiice ale Ierusalimului, pe căprioarele și cerboaicele de pe câmp: nu stârniți, nu treziți dragostea, până nu vine ea! -

Cânt 3.5;Cânt 8.4;

8Aud glasul preaiubitului meu! Iată-l că vine, sărind peste munți, săltând pe dealuri.

9Preaiubitul meu seamănă cu o căprioară, sau cu puiul de cerboaică. Iată-l că este după zidul nostru, se uită pe fereastră, privește printre zăbrele.

Cânt 2.17;

10Preaiubitul meu vorbește și-mi zice: Scoală-te, iubito, și vino, frumoaso!

Cânt 2.13;

11Căci iată că a trecut iarna; a încetat ploaia, și s-a dus.

12Se arată florile pe câmp, a venit vremea cântării, și se aude glasul turturicii în câmpiile noastre.

13Se pârguiesc roadele în smochin, și viile înflorite își răspândesc mirosul. Scoală-te, iubito, și vino, frumoaso.

Cânt 2.10;

14Porumbiță din crăpăturile stâncii, ascunsă în scobiturile prăpăstiilor, arată-mi fața ta, și fă-mă să-ți aud glasul! Căci glasul tău este dulce, și fața ta plăcută.

Cânt 8.13;

15Prindeți-ne vulpile, vulpile cele mici, care strică viile; căci viile noastre sunt în floare.

Ps 80.13;Ezec 13.4;Luc 13.32;

16Preaiubitul meu este al meu, și eu sunt a lui; el își paște turma între crini.

Cânt 6.3;Cânt 7.10;

17Până la răcoarea zilei, și până la lungirea umbrelor, întoarce-te!... Iubitule, sari ca o căprioară sau ca puiul de cerb, peste munții ce ne despart.

Cânt 4.6;Cânt 2.9;Cânt 8.14;

## 1 < 3 > 5 6 7 8

1Am căutat noaptea, în așternutul meu, am căutat pe iubitul inimii mele; l-am căutat, dar nu l-am găsit...

Isa 26.9;

2M-am sculat, atunci, și am cutreierat cetatea, ulițele și piețele; și am căutat pe iubitul inimii mele... L-am căutat, dar nu l-am găsit!

3M-au întâlnit păzitorii care dau ocol cetății; și i-am întrebat: "N-ați văzut pe iubitul inimii mele?"

Cânt 5.7;

4Abia trecusem de ei, și am găsit pe iubitul inimii mele. L-am apucat, și nu l-am mai lăsat până nu l-am adus în casa mamei mele, în odaia celei ce m-a zămislit. -

5Vă jur, fiice ale Ierusalimului, pe căprioarele și cerboaicele de pe câmp, nu stârniți, nu treziți dragostea, până nu vine ea. -

Cânt 2.7;Cânt 8.4;

6Ce se vede suindu-se din pustie, ca niște stâlpi de fum, în mijlocul aburilor de mir și de tămâie, înconjurată de toate miresmele negustorilor de mir? -

Cânt 8.5;

7Iată, este patașca lui Solomon, cu șaizeci de viteji, de jur împrejur, cei mai viteji din Israel.

8Toți sunt înarmați cu săbii, și toți sunt deprinși la luptă, fiecare cu sabia la coapsă, ca să n-aibă nimic de temut în timpul nopții.

9Împăratul Solomon și-a făcut această patașcă din lemn din Liban.

10Stâlpii i-a făcut de argint, rezemătoarea de aur, scaunul de purpură; iar mijlocul împodobit cu o țesătură aleasă, lucrată de dragostea fiicelor Ierusalimului.

11Ieșiți, fetele Sionului, și priviți pe împăratul Solomon, cu cununa cu care l-a încununat mama sa în ziua cununiei lui, în ziua veseliei inimii lui. -

## 1 2 < 4 > 6 7 8

1Ce frumoasă ești, iubito, ce frumoasă ești! Ochii tăi sunt ochi de porumbiță, sub marama ta. Părul tău este ca o turmă de capre, poposită pe coama muntelui Galaad.

Cânt 1.15;Cânt 5.12;Cânt 6.5;

2Dinții tăi sunt ca o turmă de oi tunse, care ies din scăldătoare, toate cu gemeni, și nici una din ele nu este stearpă.

Cânt 6.6;

3Buzele tale sunt ca un fir de cârmâz, și gura ta este drăguță; obrazul tău este ca o jumătate de rodie, sub marama ta.

Cânt 6.7;

4Gâtul tău este ca turnul lui David, zidit ca să fie o casă de arme; o mie de scuturi atârnă de el, toate scuturi de viteji.

Cânt 7.4;Neem 3.19;

5Amândouă țâțele tale sunt ca doi pui de cerb, ca gemenii unei căprioare, care pasc între crini.

Prov 5.19;Cânt 7.3;

6Până se răcorește ziua, și până fug umbrele, voi veni la tine, munte de mir, și la tine, deal de tămâie.

Cânt 2.17;

7Ești frumoasă de tot, iubito, și n-ai nici un cusur.

Efes 5.27;

8Vino cu mine din Liban, mireaso, vino cu mine din Liban! Privește din vârful muntelui Amana, din vârful muntelui Senir și Hermon, din vizuinile leilor, din munții pardoșilor!

Deut 3.9;

9Mi-ai răpit inima, soro, mireaso, mi-ai răpit inima numai cu o privire, numai cu unul din lănțișoarele de la gâtul tău!

10Ce lipici în dezmierdările tale, soro, mireaso! Dezmierdările tale prețuiesc mai mult decât vinul, și miresmele tale sunt mai plăcute decât toate miroznele!

Cânt 1.2;

11Miere picură din buzele tale, mireaso, miere și lapte se află sub limba ta, și mirosul hainelor tale este ca mirosul Libanului.

Prov 24.13-14;Cânt 5.1;Gen 27.27;Osea 14.6-7;

12Ești o grădină închisă, soro, mireaso, un izvor închis, o fântână pecetluită.

13Odraslele tale sunt o grădină de rodii, cu cele mai alese roade, mălini negri și nard;

14nard și șofran, trestie mirositoare și scorțișoară, cu tot felul de tufari de tămâie, smirnă și aloe, cu cele mai alese miresme.

15O fântână din grădini, un izvor de ape vii, ce curge din Liban.

Ioan 4.10;Ioan 7.38;

16Scoală-te, crivățule! Vino, vântule de miazăzi! Suflați peste grădina mea, ca să picure mirosurile din ea! - Să intre iubitul meu în grădina lui, și să mănânce din roadele ei alese! -

Cânt 5.1;

## 1 2 3 < 5 > 7 8

1Eu intru în grădina mea, soro, mireaso, îmi culeg smirna cu miresmele mele, îmi mănânc fagurul de miere cu mierea mea, îmi beau vinul cu laptele meu... - Mâncați, prieteni, beți și îmbătați-vă de dragoste! -

Cânt 4.16;Cânt 4.11;Luc 15.7-10;Ioan 3.29;Ioan 15.14;

2Adormisem, dar inima îmi veghea... Este glasul preaiubitului meu, care bate: "Deschide-mi, soro, scumpo, porumbițo, neprihănito! Căci capul îmi este plin de rouă, cârlionții îmi sunt plini de picurii nopții." -

Apoc 3.20;

3"Mi-am scos haina, cum să mă îmbrac iarăși? Mi-am spălat picioarele: cum să le murdăresc iarăși?

4Dar iubitul meu a vârât mâna pe gaura zăvorului, și mi-a fost milă de el atunci.

5M-am sculat să deschid iubitului meu, în timp ce de pe mâinile mele picura smirnă, și de pe degetele mele picura cea mai aleasă smirnă pe mânerul zăvorului.

6Am deschis iubitului meu; dar iubitul meu plecase, se făcuse nevăzut. Înnebuneam, când îmi vorbea. L-am căutat, dar nu l-am găsit; l-am strigat, dar nu mi-a răspuns.

Cânt 3.1;

7Păzitorii care dau ocol cetății m-au întâlnit; m-au bătut, m-au rănit; mi-au luat marama străjerii de pe ziduri.

Cânt 3.3;

8Vă rog fierbinte, fiice ale Ierusalimului, dacă găsiți pe iubitul meu, ce-i veți spune?... Că sunt bolnavă de dragoste! -

9Ce are iubitul tău mai mult decât altul, o, cea mai frumoasă dintre femei? Ce are iubitul tău mai mult decât altul, de ne rogi așa de fierbinte? -

10Iubitul meu este alb și rumen, deosebindu-se din zece mii.

11Capul lui este o cunună de aur curat, pletele lui ca niște valuri, sunt negre cum e corbul.

12Ochii lui sunt ca niște porumbei pe marginea izvoarelor, scăldați în lapte, și odihnindu-se în fața lui plină.

Cânt 1.8;

13Obrajii lui sunt ca niște straturi de miresme, în care cresc saduri mirositoare; buzele lui sunt niște crini, din care curge cea mai aleasă smirnă.

Cânt 1.15;Cânt 4.1;

14Mâinile lui sunt niște inele de aur, ferecate cu pietre de hrisolit; trupul lui este un chip de fildeș lustruit, acoperit cu pietre de safir;

15picioarele lui sunt niște stâlpi de marmură albă, așezați pe niște temelii de aur curat. Înfățișarea lui este ca Libanul, pare un tânăr ales ca cedrii.

16Cerul gurii lui este numai dulceață și toată ființa lui este plină de farmec. Așa este iubitul meu, așa este scumpul meu, fiice ale Ierusalimului! -

## 1 2 3 4 < 6 > 8

1Unde s-a dus iubitul tău, cea mai frumoasă dintre femei? Încotro a apucat iubitul tău, ca să-l căutăm și noi împreună cu tine? -

Cânt 1.8;

2Iubitul meu s-a pogorât la grădina lui, la stratul de miresme, ca să-și pască turma în grădini, și să culeagă crini.

3Eu sunt a iubitului meu și iubitul meu este al meu; el își paște turma între crini. -

Cânt 2.16;Cânt 7.10;

4Frumoasă ești, iubito, ca Tirța, plăcută ca Ierusalimul, dar cumplită ca niște oști sub steagurile lor.

Cânt 6.10;

5Întoarce-ți ochii de la mine, căci mă tulbură. Perii tăi sunt ca o turmă de capre, care poposesc pe coama Galaadului.

Cânt 4.1;

6Dinții tăi sunt ca o turmă de oi, care ies din scăldătoare, toate cu gemeni, și nici una din ele nu este stearpă.

Cânt 4.2;

7Obrazul tău este ca o jumătate de rodie, sub marama ta...

Cânt 4.3;

8Am șaizeci de împărătese, optzeci de țiitoare, și fete fără număr,

9dar numai una singură este porumbița mea, neprihănita mea; ea este singură la mama sa, cea mai aleasă a celei ce a născut-o. Fetele o văd, și o numesc fericită; împărătesele și țiitoarele de asemenea o laudă. -

10"Cine este aceea care se ivește ca zorile, frumoasă ca luna, curată ca soarele, dar cumplită ca niște oști sub steagurile lor?" -

Cânt 6.4;

11M-am pogorât în grădina cu nuci, să văd verdeața din vale, să văd dacă a înmugurit via, și dacă au înflorit rodiile.

Cânt 7.12;

12Dar fără să bag de seamă, dorința mea m-a dus la carele poporului unui om ales. -

13Întoarce-te, întoarce-te, Sulamito! Întoarce-te, întoarce-te, ca să te privim. - Ce aveți voi să vă uitați la Sulamita ca la niște fete ce joacă în cor? (Evreiește: din Mahanaim)

Gen 32.2;

## 1 2 3 4 5 < 7 >

1Ce frumoase îți sunt picioarele în încălțămintea ta, fată de domn! Marginile rotunde ale coapsei tale sunt ca niște lănțișoare de pus la gât, lucrate de mâinile unui meșter iscusit.

Ps 44.13;

2Pântecele tău este un pahar rotund, de unde nu lipsește vinul mirositor; trupul tău este un snop de grâu, încins cu crini.

3Amândouă țâțele tale sunt ca doi pui de cerb, ca gemenii unei căprioare.

Cânt 4.5;

4Gâtul tău este ca un turn de fildeș; ochii tăi sunt ca iazurile Hesbonului, de lângă poarta Bat-Rabim; nasul tău este ca turnul Libanului, care privește spre Damasc.

Cânt 4.4;

5Capul tău este cum e Carmelul, și părul capului tău este ca purpura împărătească: până și un împărat ar fi înlănțuit de pletele tale!...

6Ce frumoasă și ce plăcută ești, tu, iubito, în mijlocul desfătărilor!

7Statura ta este ca finicul, și țâțele tale ca niște struguri.

8Îmi zic: "Mă voi sui în finic, și-i voi apuca crăcile!" Atunci țâțele tale vor fi ca strugurii din vie, mirosul suflării tale ca al merelor.

9Și gura ta toarnă un vin ales, care curge lin ca răspuns la dezmierdările mele, și alunecă pe buzele noastre când adormim!

Cânt 2.16;Cânt 6.3;

10Eu sunt a iubitului meu, și el dorește de mine.

Ps 45.11;

11Vino, iubitule, haidem să ieșim pe câmp, să rămânem noaptea în sate!

12Dis-de-dimineață ne vom duce la vii, să vedem dacă a înmugurit via, dacă s-a deschis floarea, și dacă au înflorit rodiile. Acolo îți voi da dragostea mea.

Cânt 6.11;

13Mandragorele își răspândesc mirosul, și deasupra ușii avem tot felul de roade bune, noi și vechi, pe care, pentru tine, iubitule, le-am păstrat.

Gen 30.14;Mat 13.52;

## 1 2 3 4 5 6 < 8

1O! de ai fi fratele meu, care a sub la țâțele mamei mele! Când te-aș întâlni în uliță, te-aș săruta, și nimeni nu m-ar ține de rău.

2Te-aș lua și te-aș aduce la casa mamei mele; ea m-ar învăța să-ți dau să bei vin mirositor, must din rodiile mele.

Prov 9.2;

3Mâna lui cea stângă să fie sub capul meu, și dreapta lui să mă îmbrățișeze! -

Cânt 2.6;

4Vă rog fierbinte, fiice ale Ierusalimului, nu stârniți, nu treziți dragostea, până nu vine ea. -

Cânt 2.7;Cânt 3.5;

5Cine este aceea, care se suie din pustie, rezemată de iubitul ei și zicând: "Te-am trezit sub măr; acolo te-a născut mama ta, acolo te-a născut și te-a făcut ea." -

Cânt 3.6;

6Pune-mă ca o pecete pe inima ta, ca o pecete pe brațul tău; căci dragostea este tare ca moartea, și gelozia este neînduplecată ca locuința morților; jarul ei este jar de foc, o flacără a Domnului.

Isa 49.16;Ier 22.24;Hag 2.23;

7Apele cele mari nu pot să stingă dragostea, și râurile n-ar putea s-o înece; de ar da omul toate averile din casa lui pentru dragoste, tot n-ar avea decât dispreț.

Prov 6.35;

8Avem o soră micuță, care n-are încă țâțe. Ce vom face cu sora noastră în ziua când îi vor veni pețitorii?

Ezec 23.33;

9Dacă este zid, vom zidi niște zimți de argint pe ea; dar dacă este ușă, o vom închide cu o scândură de cedru. -

10Eu sunt un zid, și țâțele mele sunt ca niște turnuri; în ochii lui am fost ca una care a găsit pace.

11Solomon avea o vie la Baal-Hamon; a închiriat-o unor păzitori; și fiecare trebuia să aducă pentru rodul ei o mie de sicli de argint.

Mat 21.33;

12Via mea, care este a mea, o păstrez eu. Ține-ți, Solomoane, cei o mie de sicli, și două sute fie celor ce păzesc rodul! -

13Tu, care locuiești în grădini, niște prieteni își pleacă urechea la glasul tău: binevoiește și fă-mă să-l aud! -

Cânt 2.14;

14Vino repede, iubitule, ca o căprioară sau ca puiul de cerb pe munții plini de mirozne!

Apoc 22.17-20;Cânt 2.17;