### FAPTELE APOSTOLILOR

Înălțarea lui Isus.

## 1

2 3 4 5 6

1Teofile, în cea dintâi carte a mea, am vorbit despre tot ce a început Isus să facă și să învețe pe oameni,

Luc 1.3;

2de la început până în ziua în care S-a înălțat la cer, după ce, prin Duhul Sfânt, dăduse poruncile Sale apostolilor, pe care-i alesese.

Marc 16.19;Luc 9.51;Luc 24.51;Fapt 1.9;1Tim 3.16;Mat 28.19;Marc 16.15;Ioan 20.21;Fapt 10.41-42;

3După patima Lui, li S-a înfățișat viu, prin multe dovezi, arătându-li-Se deseori timp de patruzeci de zile, și vorbind cu ei despre lucrurile privitoare la Împărăția lui Dumnezeu.

Marc 16.14;Luc 24.36;Ioan 20.19-26;Ioan 21.1-14;1Cor 15.5;

4Pe când Se afla cu ei, le-a poruncit să nu se depărteze de Ierusalim, ci să aștepte acolo făgăduința Tatălui, "pe care", le-a zis El, "ați auzit-o de la Mine.

Luc 24.43-49;Luc 24.49;Ioan 14.16-27;Ioan 15.26;Ioan 16.7;Fapt 2.33;

5Căci Ioan a botezat cu apă, dar voi, nu după multe zile, veți fi botezați cu Duhul Sfânt."

Mat 3.11;Fapt 11.16;Fapt 19.4;Ioel 3.18;Fapt 2.4;Fapt 11.15;

6Deci apostolii, pe când erau strânși laolaltă, L-au întrebat: "Doamne, în vremea aceasta ai de gând să așezi din nou Împărăția lui Israel?"

Mat 24.3;Isa 1.26;Dan 7.27;Amos 9.11;

7El le-a răspuns: "Nu este treaba voastră să știți vremurile sau soroacele; pe acestea Tatăl le-a păstrat sub stăpânirea Sa.

Mat 24.36;Marc 13.32;1Tes 5.1;

8Ci voi veți primi o putere, când Se va pogorî Duhul Sfânt peste voi, și-Mi veți fi martori în Ierusalim, în toată Iudea, în Samaria, și până la marginile pământului."

Fapt 2.1-4;Luc 24.49;Luc 24.48;Ioan 15.27;Fapt 1.22;Fapt 2.32;

9După ce a spus aceste lucruri, pe când se uitau ei la El, S-a înălțat la cer, și un nor L-a ascuns din ochii lor.

Luc 24.51;Ioan 6.62;Fapt 1.2;

10Și cum stăteau ei cu ochii pironiți spre cer, pe când Se suia El, iată că li s-au arătat doi bărbați îmbrăcați în alb,

Mat 28.3;Marc 16.5;Luc 24.4;Ioan 20.12;Fapt 10.3-30;

11și au zis: "Bărbați Galileeni, de ce stați și vă uitați spre cer? Acest Isus, care S-a înălțat la cer din mijlocul vostru, va veni în același fel cum L-ați văzut mergând la cer."

Fapt 2.7;Fapt 13.31;Dan 7.13;Mat 24.30;Marc 13.26;Luc 21.27;Ioan 14.3;1Tes 1.10;1Tes 4.16;2Tes 1.10;Apoc 1.7;

Întoarcerea apostolilor.

12Atunci ei s-au întors în Ierusalim din muntele numit al Măslinilor, care este lângă Ierusalim, departe cât un drum în ziua Sabatului.

Luc 24.52;

13Când au ajuns acasă, s-au suit în odaia de sus, unde stăteau de obicei. Erau: Petru, Iacov, Ioan, Andrei, Filip, Toma, Bartolomeu, Matei, Iacov, fiul lui Alfeu, Simon Zilotul, și Iuda, fiul lui Iacov.

Fapt 9.37-39;Fapt 20.8;Mat 10.2-4;Luc 6.15;Iuda 1;

14Toți aceștia stăruiau cu un cuget în rugăciune și în cereri, împreună cu femeile, și cu Maria, mama lui Isus, și cu frații Lui.

Fapt 2.1-46;Luc 23.49-55;Luc 24.10;Mat 13.55;

Alegerea lui Matia.

15În zilele acelea, Petru s-a sculat în mijlocul fraților, - numărul celor adunați laolaltă era de aproape o sută douăzeci, - și a zis:

Apoc 3.4;

16"Fraților, trebuia să se împlinească Scriptura spusă de Duhul Sfânt mai înainte, prin gura lui David, despre Iuda, care a fost călăuza celor ce au prins pe Isus.

Ps 41.9;Ioan 13.18;Luc 22.47;Ioan 18.3;

17El era din numărul nostru, și era părtaș al aceleiași slujbe.

Mat 10.4;Luc 6.16;Fapt 1.25;Fapt 12.25;Fapt 20.24;Fapt 21.19;

18Omul acesta a dobândit un ogor cu plata nelegiuirii lui, a căzut cu capul în jos, a plesnit în două prin mijloc, și i s-au vărsat toate măruntaiele.

Mat 27.5-8;Mat 26.15;2Pet 2.15;

19Lucrul acesta a ajuns așa de cunoscut de toți locuitorii din Ierusalim, încât ogorul acela a fost numit în limba lor: "Acheldama", adică: "Ogorul sângelui." -

20În adevăr, în cartea Psalmilor este scris: "Locuința lui să rămână pustie, și nimeni să nu locuiască în ea!" Și: "Slujba lui s-o ia altul!"

Ps 69.25;Ps 109.8;

21Trebuie deci ca, dintre cei ce ne-au însoțit în toată vremea în care a trăit Domnul Isus între noi,

22cu începere de la botezul lui Ioan până în ziua când S-a înălțat El de la noi, să fie rânduit, unul care să ne însoțească drept martor al învierii Lui.

Marc 1.1;Fapt 1.9;Ioan 15.27;Fapt 1.8;Fapt 4.33;

23Ei au pus înainte pe doi: pe Iosif, numit Barsaba, zis și Iust, și pe Matia.

Fapt 15.22;

24Apoi au făcut următoarea rugăciune: "Doamne, Tu, care cunoști inimile tuturor oamenilor, arată-ne pe care din acești doi l-ai ales,

1Sam 16.7;1Cron 28.9;1Cron 29.17;Ier 11.20;Ier 17.10;Fapt 15.8;Apoc 2.23;

25ca să ia loc în slujba și apostolia aceasta, din care a căzut Iuda, ca să meargă la locul lui."

Fapt 1.17;

26Au tras la sorți, și sorțul a căzut pe Matia, care a fost numărat împreună cu cei unsprezece apostoli.

Pogorârea Duhului Sfânt.

## 2

1În ziua Cincizecimii, erau toți împreună în același loc.

Lev 23.15;Deut 16.9;Fapt 20.16;Fapt 1.14;

2Deodată a venit din cer un sunet ca vâjâitul unui vânt puternic, și a umplut toată casa unde ședeau ei.

Fapt 4.31;

3Niște limbi ca de foc au fost văzute împărțindu-se printre ei, și s-au așezat câte una pe fiecare din ei.

4Și toți s-au umplut de Duh Sfânt, și au început să vorbească în alte limbi, după cum le da Duhul să vorbească.

Fapt 1.5;Marc 16.17;Fapt 10.46;Fapt 19.6;1Cor 12.10-30;1Cor 13.1;1Cor 14.2;

5Și se aflau atunci în Ierusalim Iudei, oameni cucernici din toate neamurile care sunt sub cer.

6Când s-a auzit sunetul acela, mulțimea s-a adunat și a rămas încremenită; pentru că fiecare îi auzea vorbind în limba lui.

7Toți se mirau, se minunau, și ziceau unii către alții: "Toți aceștia care vorbesc, nu sunt Galileeni?

Fapt 1.11;

8Cum dar îi auzim vorbind fiecăruia din noi în limba noastră, în care ne-am născut?

9Parți, Mezi, Elamiți, locuitori din Mesopotamia, Iudea, Capadocia, Pont, Asia,

10Frigia, Pamfilia, Egipt, părțile Libiei dinspre Cirena, oaspeți din Roma, Iudei sau prozeliți,

11Cretani și Arabi, îi auzim vorbind în limbile noastre lucrurile minunate ale lui Dumnezeu!"

12Toți erau uimiți, nu știau ce să creadă, și ziceau unii către alții: "Ce vrea să zică aceasta?"

13Dar alții își băteau joc, și ziceau: "Sunt plini de must!"

14Atunci Petru s-a sculat în picioare cu cei unsprezece, a ridicat glasul, și le-a zis: "Bărbați Iudei și voi toți cei care locuiți în Ierusalim, să știți lucrul acesta, și ascultați cuvintele mele!

15Oamenii aceștia nu sunt beți, cum vă închipuiți voi, căci nu este decât al treilea ceas din zi.

1Tes 5.7;

16Ci aceasta este ce a fost spus prin proorocul Ioel:

17"În zilele de pe urmă, zice Dumnezeu, voi turna din Duhul Meu peste orice făptură; feciorii voștri și fetele voastre vor prooroci, tinerii voștri vor avea vedenii, și bătrânii voștri vor visa visuri!

Isa 44.3;Ezec 11.19;Ezec 36.27;Ioel 2.28-29;Zah 12.10;Ioan 7.38;Fapt 10.45;Fapt 21.9;

18Da, chiar și peste robii Mei și peste roabele Mele voi turna, în zilele acelea, din Duhul Meu, și vor prooroci.

Fapt 21.4-10;1Cor 12.10-28;1Cor 14.1;

19Voi face să se arate semne sus în cer și minuni jos pe pământ, sânge, foc și un vârtej de fum;

Ioel 2.30-31;

20soarele se va preface în întuneric, și luna în sânge, înainte ca să vină ziua Domnului, ziua aceea mare și strălucită.

Mat 24.29;Marc 13.24;Luc 21.25;

21Atunci oricine va chema Numele Domnului, va fi mântuit."

Rom 10.13;

Cuvântarea lui Petru.

22Bărbați Israeliți, ascultați cuvintele acestea! Pe Isus din Nazaret, om adeverit de Dumnezeu înaintea voastră prin minunile, semnele și lucrările pline de putere, pe care le-a făcut Dumnezeu prin El în mijlocul vostru, după cum bine știți;

Ioan 3.2;Ioan 14.10-11;Fapt 10.38;Evr 2.4;

23pe Omul acesta, dat în mâinile voastre, după sfatul hotărât și după știința mai dinainte a lui Dumnezeu, voi L-ați răstignit și L-ați omorât prin mâna celor fărădelege.

Mat 26.24;Luc 22.22;Luc 24.44;Fapt 3.18;Fapt 4.28;Fapt 5.30;

24Dar Dumnezeu L-a înviat, dezlegându-I legăturile morții, pentru că nu era cu putință să fie ținut de ea.

Fapt 2.32;Fapt 3.15;Fapt 4.10;Fapt 10.40;Fapt 13.30-34;Fapt 17.31;Rom 4.24;Rom 8.11;1Cor 6.14;1Cor 15.15;2Cor 4.14;Gal 1.1;Efes 1.20;Col 2.12;1Tes 1.10;Evr 13.20;1Pet 1.24;

25Căci David zice despre El: "Eu aveam totdeauna pe Domnul înaintea mea, pentru că El este la dreapta mea, ca să nu mă clatin.

Ps 16.8;

26De aceea, mi se bucură inima, și mi se înveselește limba; chiar și trupul mi se va odihni în nădejde:

27căci nu-mi vei lăsa sufletul în Locuința morților, și nu vei îngădui ca Sfântul Tău să vadă putrezirea.

28Mi-ai făcut cunoscut căile vieții, și Mă vei umple de bucurie cu starea Ta de față."

29Cât despre patriarhul David, să-mi fie îngăduit, fraților, să vă spun fără sfială că a murit și a fost îngropat; și mormântul lui este în mijlocul nostru până în ziua de azi.

1Împ 2.10;Fapt 13.36;

30Fiindcă David era prooroc, și știa că Dumnezeu îi făgăduise cu jurământ că va ridica pe unul din urmașii săi pe scaunul lui de domnie,

2Sam 7.12-13;Ps 132.11;Luc 1.32-69;Rom 1.3;2Tim 2.8;

31despre învierea lui Hristos a prorocit și a vorbit el, când a zis că sufletul lui nu va fi lăsat în Locuința morților, și trupul lui nu va vedea putrezirea.

Ps 16.10;Fapt 13.35;

32Dumnezeu a înviat pe acest Isus, și noi toți suntem martori ai lui.

Fapt 2.24;Fapt 1.8;

33Și acum, odată ce S-a înălțat prin dreapta lui Dumnezeu, și a primit de la Tatăl făgăduința Duhului Sfânt, a turnat ce vedeți și auziți.

Fapt 5.31;Filip 2.9;Evr 10.12;Ioa 14.26;Ioa 15.26;Ioa 16.7-13;Fapt 1.4;Fapt 10.45;Efes 4.8;

34Căci David nu s-a suit în ceruri, ci el singur zice: "Domnul a zis Domnului meu: "Șezi la dreapta Mea,

Ps 110.1;Mat 22.44;1Cor 15.25;Efes 1.20;Evr 1.13;

35până ce voi pune pe vrăjmașii Tăi sub picioarele Tale."

36Să știe bine dar, toată casa lui Israel, că Dumnezeu a făcut Domn și Hristos pe acest Isus, pe care L-ați răstignit voi."

Fapt 5.31;

Cei dintâi creștini.

37După ce au auzit aceste cuvinte, ei au rămas străpunși în inimă, și au zis lui Petru și celorlalți apostoli: "Fraților, ce să facem?"

Zah 12.10;Luc 3.10;Fapt 9.6;Fapt 16.30;

38"Pocăiți-vă", le-a zis Petru, "și fiecare din voi să fie botezat în Numele lui Isus Hristos, spre iertarea păcatelor voastre; apoi veți primi darul Sfântului Duh.

Luc 24.47;Fapt 3.19;

39Căci făgăduința aceasta este pentru voi, pentru copiii voștri, și pentru toți cei ce sunt departe acum, în oricât de mare număr îi va chema Domnul, Dumnezeul nostru."

Ioel 2.28;Fapt 3.25;Fapt 10.45;Fapt 11.15;Fapt 18;Fapt 14.27;Fapt 15.3-14;Efes 2.13-17;

40Și, cu multe alte cuvinte, mărturisea, îi îndemna, și zicea: "Mântuiți-vă din mijlocul acestui neam ticălos."

41Cei ce au primit propovăduirea lui, au fost botezați; și în ziua aceea, la numărul ucenicilor s-au adăugat aproape trei mii de suflete.

42Ei stăruiau în învățătura apostolilor, în legătura frățească, în frângerea pâinii, și în rugăciuni.

Fapt 1.14;Fapt 2.46;Rom 12.12;Efes 6.18;Col 4.2;Evr 10.25;

43Fiecare era plin de frică, și prin apostoli se făceau multe minuni și semne.

Marc 16.17;Fapt 4.33;Fapt 5.12;

44Toți cei ce credeau, erau împreună la un loc, și aveau toate de obște.

Fapt 4.32-34;

45Își vindeau ogoarele și averile, și banii îi împărțeau între toți, după nevoile fiecăruia.

Isa 58.7;

46Toți împreună erau nelipsiți de la Templu în fiecare zi, frângeau pâinea acasă, și luau hrana, cu bucurie și curăție de inimă.

Fapt 1.14;Luc 24.53;Fapt 5.42;Fapt 20.7;

47Ei lăudau pe Dumnezeu, și erau plăcuți înaintea întregului norod. Și Domnul adăuga în fiecare zi la numărul lor pe cei ce erau mântuiți.

Luc 2.52;Fapt 4.33;Rom 14.18;Fapt 5.14;Fapt 11.24;

Vindecarea ologului din naștere.

## 3

1Petru și Ioan se suiau împreună la Templu, la ceasul rugăciunii: era ceasul al nouălea.

Fapt 2.46;Ps 55.17;

2Acolo era un om olog din naștere, care era dus și pus în toate zilele la poarta Templului, numită "Frumoasă", ca să ceară de milă de la cei ce intrau în Templu.

Fapt 14.8;Ioan 9.8;

3Omul acesta, când a văzut pe Petru și pe Ioan că voiau să intre în Templu, le-a cerut milostenie.

4Petru, ca și Ioan, s-a uitat țintă la el, și a zis: "Uită-te la noi!"

5Și el se uita la ei cu luare aminte, și aștepta să capete ceva de la ei.

6Atunci Petru i-a zis: "Argint și aur, n-am; dar ce am, îți dau: În Numele lui Isus Hristos din Nazaret, scoală-te și umblă!"

Fapt 4.10;

7L-a apucat de mâna dreaptă, și l-a ridicat în sus. Îndată i s-au întărit tălpile și gleznele;

8dintr-o săritură a fost în picioare, și a început să umble. A intrat cu ei în Templu, umblând, sărind, și lăudând pe Dumnezeu.

Isa 35.6;

9Tot norodul l-a văzut umblând și lăudând pe Dumnezeu.

Fapt 4.16-21;

10Îl cunoșteau că era cel ce ședea la poarta "Frumoasă" a Templului, ca să ceară de pomană, și s-au umplut de uimire și de mirare pentru cele ce i se întâmplaseră.

Ioan 9.8;

11Fiindcă el se ținea de Petru și de Ioan, tot norodul, mirat, a alergat la ei în pridvorul zis al lui Solomon.

Ioan 10.23;Fapt 5.12;

Cuvântarea lui Petru către norod.

12Petru, când a văzut lucrul acesta, a luat cuvântul, și a zis norodului: "Bărbați Israeliți, pentru ce vă mirați de lucrul acesta? De ce vă uitați cu ochii țintă la noi, ca și cum prin puterea noastră sau prin cucernicia noastră am fi făcut pe omul acesta să umble?

13Dumnezeul lui Avraam, Isaac și Iacov, Dumnezeul părinților noștri, a proslăvit pe Robul Său Isus, pe care voi L-ați dat în mâna lui Pilat; și v-ați lepădat de El înaintea lui, măcar că el era de părere să-I dea drumul.

Fapt 5.30;Ioan 7.39;Ioan 12.16;Ioan 17.1;Mat 27.2;

14Voi v-ați lepădat de Cel Sfânt și Neprihănit, și ați cerut să vi se dăruiască un ucigaș.

Mat 27.20;Marc 15.11;Luc 23.18-21;Ioan 18.40;Ioan 19.15;Fapt 13.28;Ps 16.10;Marc 1.24;Luc 1.35;Fapt 2.27;Fapt 4.27;Fapt 7.52;Fapt 22.14;

15Ați omorât pe Domnul vieții, pe care Dumnezeu L-a înviat din morți; noi suntem martori ai Lui.

Fapt 2.24;Fapt 2.32;

16Prin credința în Numele lui Isus, a întărit Numele Lui pe omul acesta, pe care-l vedeți și-l cunoașteți; credința în El a dat omului acestuia o tămăduire deplină, cum vedeți cu toții.

Mat 9.22;Fapt 4.10;Fapt 14.9;

17Și acum, fraților, știu că din neștiință ați făcut așa, ca și mai marii voștri.

Luc 23.34;Ioan 16.3;Fapt 13.27;1Cor 2.8;1Tim 1.13;

18Dar Dumnezeu a împlinit astfel ce vestise mai înainte prin gura tuturor proorocilor Lui: că, adică, Hristosul Său va pătimi.

Luc 24.44;Fapt 26.22;Ps 22;Isa 50.6;Isa 53.5;Dan 9.26;1Petr 1.10-11;

19Pocăiți-vă dar, și întoarceți-vă la Dumnezeu, pentru ca să vi se șteargă păcatele, ca să vină de la Domnul vremurile de înviorare,

Fapt 2.38;

20și să trimită pe Cel ce a fost rânduit mai dinainte pentru voi: pe Isus Hristos,

21pe care cerul trebuie să-L primească, până la vremurile așezării din nou a tuturor lucrurilor: despre aceste vremuri a vorbit Dumnezeu prin gura tuturor sfinților Săi prooroci din vechime.

Fapt 1.11;Mat 17.11;Luc 1.70;

22În adevăr, Moise a zis părinților noștri: "Domnul, Dumnezeul vostru, vă va ridica dintre frații voștri un prooroc ca mine; pe El să-L ascultați în tot ce vă va spune.

Deut 18.15-19;Fapt 7.37;

23Și oricine nu va asculta de Proorocul acela, va fi nimicit cu desăvârșire din mijlocul norodului."

24De asemenea toți proorocii, de la Samuel și ceilalți, care au urmat după el, și au vorbit, au vestit zilele acestea.

25Voi sunteți fiii proorocilor și ai legământului, pe care l-a făcut Dumnezeu cu părinții noștri, când a zis lui Avraam: "Toate neamurile pământului vor fi binecuvântate în sămânța ta."

Fapt 2.39;Rom 9.4-8;Rom 15.8;Gal 3.26;Gen 12.3;Gen 18.18;Gen 22.18;Gen 26.4;Gen 28.14;Gal 3.8;

26Dumnezeu, după ce a ridicat pe Robul Său Isus, L-a trimis mai întâi vouă, ca să vă binecuvânteze, întorcând pe fiecare din voi de la fărădelegile sale."

Mat 10.5;Mat 15.24;Luc 24.47;Fapt 13.32-46;Fapt 3.22;Mat 1.21;

Petru și Ioan la Sinedriu.

## 4

1Pe când vorbeau Petru și Ioan norodului, au venit la ei pe neașteptate preoții, căpitanul Templului și Saducheii,

2foarte necăjiți că învățau pe norod, și vesteau în Isus învierea din morți.

Mat 22.23;Fapt 23.8;

3Au pus mâinile pe ei, și i-au aruncat în temniță până a doua zi; căci se înserase.

4Însă mulți din cei ce auziseră cuvântarea, au crezut; și numărul bărbaților credincioși s-a ridicat aproape la cinci mii.

5A doua zi, mai marii norodului, bătrânii și cărturarii s-au adunat împreună la Ierusalim,

6cu marele preot Ana, Caiafa, Ioan, Alexandru, și toți cei ce se trăgeau din neamul marilor preoți.

Luc 3.2;Ioan 11.49;Ioan 18.13;

7Au pus pe Petru și pe Ioan în mijlocul lor, și i-au întrebat: "Cu ce putere, sau în numele cui ați făcut voi lucrul acesta?"

Ex 2.14;Mat 21.23;Fapt 7.27;

8Atunci Petru, plin de Duhul Sfânt, le-a zis: "Mai mari ai norodului și bătrâni ai lui Israel!

Luc 12.11-12;

9Fiindcă suntem trași astăzi la răspundere pentru o facere de bine, făcută unui om bolnav, și suntem întrebați cum a fost vindecat,

10s-o știți toți, și s-o știe tot norodul lui Israel! Omul acesta se înfățișează înaintea voastră pe deplin sănătos, în Numele lui Isus Hristos din Nazaret, pe care voi L-ați răstignit, dar pe care Dumnezeu L-a înviat din morți.

Fapt 3.6-16;Fapt 2.4;

11El este "piatra lepădată de voi, zidarii, care a ajuns să fie pusă în capul unghiului."

Ps 118.22;Isa 28.16;Mat 21.42;

12În nimeni altul nu este mântuire: căci nu este sub cer nici un alt Nume dat oamenilor, în care trebuie să fim mântuiți."

Mat 1.21;Fapt 10.43;1Tim 2.5-6;

13Când au văzut ei îndrăzneala lui Petru și a lui Ioan, s-au mirat, întrucât știau că erau oameni necărturari și de rând; și au priceput că fuseseră cu Isus.

Mat 11.25;1Cor 1.27;

14Dar fiindcă vedeau lângă ei pe omul care fusese vindecat, nu puteau zice nimic împotrivă.

Fapt 3.11;

15Le-au poruncit doar să iasă afară din Sobor, s-au sfătuit între ei,

16și au zis: "Ce vom face oamenilor acestora? Căci este știut de toți locuitorii Ierusalimului că prin ei s-a făcut o minune vădită, pe care n-o putem tăgădui.

Ioan 11.47;Fapt 3.9-10;

17Dar, ca să nu se lățească vestea aceasta mai departe în norod, să-i amenințăm, și să le poruncim ca de acum încolo să nu mai vorbească nimănui în Numele acesta."

18Și după ce i-au chemat, le-au poruncit să nu mai vorbească cu nici un chip, nici să mai învețe pe oameni în Numele lui Isus.

Fapt 5.40;

19Drept răspuns, Petru și Ioan le-au zis: "Judecați voi singuri dacă este drept înaintea lui Dumnezeu să ascultăm mai mult de voi decât de Dumnezeu;

Fapt 5.29;

20căci noi nu putem să nu vorbim despre ce am văzut și am auzit."

Fapt 1.8;Fapt 2.32;Fapt 22.15;1Ioan 1.1-3;

21I-au amenințat din nou, și i-au lăsat să plece, căci nu știau cum să-i pedepsească, din pricina norodului; fiindcă toți slăveau pe Dumnezeu pentru cele întâmplate.

Mat 21.26;Luc 20.6-19;Luc 22.2;Fapt 5.26;Fapt 3.7-8;

22Căci omul cu care se făcuse această minune de vindecare, avea mai bine de patruzeci de ani.

Petru și Ioan la ai lor.

23După ce li s-a dat drumul, ei s-au dus la ai lor, și le-au istorisit tot ce le spuseseră preoții cei mai de seamă și bătrânii.

Fapt 12.12;

24Când au auzit ei aceste lucruri, și-au ridicat glasul toți împreună către Dumnezeu, și au zis: "Stăpâne, Doamne, care ai făcut cerul, pământul, marea și tot ce este în ele!

2Împ 19.15;

25Tu ai zis prin Duhul Sfânt, prin gura părintelui nostru David, robul Tău: "Pentru ce se întărâtă neamurile, și pentru ce cugetă noroadele lucruri deșarte?

Ps 2.1;

26Împărații pământului s-au răsculat, și domnitorii s-au unit împotriva Domnului și împotriva Unsului Său."

27În adevăr, împotriva Robului Tău celui sfânt, Isus, pe care L-ai uns Tu, s-au însoțit în cetatea aceasta Irod și Pilat din Pont cu Neamurile și cu noroadele lui Israel,

Mat 26.3;Luc 22.2;Luc 23.1-8;Luc 1.35;Luc 4.18;Ioan 10.36;

28ca să facă tot ce hotărâse mai dinainte mâna Ta și sfatul Tău.

Fapt 2.23;Fapt 3.18;

29Și acum, Doamne, uită-Te la amenințările lor, dă putere robilor Tăi să vestească Cuvântul Tău cu toată îndrăzneala,

Fapt 4.13-31;Fapt 9.27;Fapt 13.46;Fapt 14.3;Fapt 19.8;Fapt 26.26;Fapt 28.31;Efes 6.19;

30și întinde-Ți mâna, ca să se facă tămăduiri, minuni și semne prin Numele Robului Tău celui Sfânt, Isus."

Fapt 2.43;Fapt 5.12;Fapt 3.6-16;Fapt 4.27;

31După ce s-au rugat ei, s-a cutremurat locul unde erau adunați; toți s-au umplut de Duhul Sfânt, și vesteau Cuvântul lui Dumnezeu cu îndrăzneală.

Fapt 2.2-4;Fapt 16.26;Fapt 4.29;

Unirea și dragostea credincioșilor.

32Mulțimea celor ce crezuseră, era o inimă și un suflet. Nici unul nu zicea că averile lui sunt ale lui, ci aveau toate de obște.

Fapt 5.12;Rom 15.5-6;2Cor 13.11;Filip 1.27;Filip 2.2;1Pet 3.8;Fapt 2.44;

33Apostolii mărturiseau cu multă putere despre învierea Domnului Isus. Și un mare har era peste toți.

Fapt 1.8;Fapt 1.22;Fapt 2.47;

34Căci nu era nici unul printre ei, care să ducă lipsă: toți cei ce aveau ogoare sau case, le vindeau, aduceau prețul lucrurilor vândute,

Fapt 2.45;

35și-l puneau la picioarele apostolilor; apoi se împărțea fiecăruia după cum avea nevoie.

Fapt 4.37;Fapt 5.2;Fapt 2.45;Fapt 6.1;

36Iosif, numit de apostoli și Barnaba, adică, în tălmăcire, fiul mângâierii, un Levit, de neam din Cipru,

37a vândut un ogor, pe care-l avea, a adus banii, și i-a pus la picioarele apostolilor.

Fapt 4.34-35;Fapt 5.1-2;

Anania și Safira.

## 5

1Dar un om, numit Anania, a vândut o moșioară, cu nevasta sa Safira,

2și a oprit o parte din preț, cu știrea nevestei lui; apoi a adus partea cealaltă, și a pus-o la picioarele apostolilor.

Fapt 4.37;

3Petru i-a zis: "Anania, pentru ce ți-a umplut Satana inima ca să minți pe Duhul Sfânt, și să ascunzi o parte din prețul moșioarei?

Num 30.2;Deut 23.21;Ecl 5.4;Luc 22.3;

4Dacă n-o vindeai, nu rămânea ea a ta? Și, după ce ai vândut-o, nu puteai să faci ce vrei cu prețul ei? Cum s-a putut naște un astfel de gând în inima ta? N-ai mințit pe oameni, ci pe Dumnezeu."

5Anania, când a auzit cuvintele acestea, a căzut jos, și și-a dat sufletul. O mare frică a apucat pe toți cei ce ascultau aceste lucruri.

Fapt 5.10-11;

6Flăcăii s-au sculat, l-au învelit, l-au scos afară, și l-au îngropat.

Ioan 19.40;

7Cam după trei ceasuri, a intrat și nevasta sa, fără să știe ce se întâmplase.

8Petru i-a zis: "Spune-mi, cu atât ați vândut moșioara?" "Da", a răspuns ea, "cu atâta."

9Atunci Petru i-a zis: "Cum de v-ați înțeles între voi să ispitiți pe Duhul Domnului? Iată picioarele celor ce au îngropat pe bărbatul tău, sunt la ușă, și te vor lua și pe tine."

Mat 4.7;Fapt 5.3;

10Ea a căzut îndată la picioarele lui, și și-a dat sufletul. Când au intrat flăcăii, au găsit-o moartă; au scos-o afară, și au îngropat-o lângă bărbatul ei.

Fapt 5.5;

11O mare frică a cuprins toată adunarea și pe toți cei ce au auzit aceste lucruri.

Fapt 5.5;Fapt 2.43;Fapt 19.17;

Izbânda apostolilor.

12Prin mâinile apostolilor se făceau multe semne și minuni în norod. Toți stăteau împreună în pridvorul lui Solomon,

Fapt 2.43;Fapt 14.3;Fapt 19.11;Rom 15.19;2Cor 12.12;Evr 2.4;Fapt 3.11;Fapt 4.32;

13și nici unul din ceilalți nu cuteza să se lipească de ei; dar norodul îi lăuda în gura mare.

Ioan 9.22;Ioan 12.42;Ioan 19.38;Fapt 2.47;Fapt 4.21;

14Numărul celor ce credeau în Domnul, bărbați și femei, se mărea tot mai mult;

15până acolo că scoteau pe bolnavi chiar pe ulițe, și îi puneau pe paturi și pe așternuturi, pentru ca, atunci când va trece Petru, măcar umbra lui să treacă peste vreunul din ei.

Mat 9.21;Mat 14.36;Fapt 19.12;

16Mulțimea, de asemenea, alerga la Ierusalim, din cetățile vecine, și aducea pe cei bolnavi și pe cei chinuiți de duhuri necurate: și toți se vindecau.

Marc 16.17-18;Ioan 14.12;

Apostolii închiși și izbăviți.

17Însă marele preot și toți cei ce erau împreună cu el, adică partida Saducheilor, s-au sculat plini de pizmă,

Fapt 4.1-6;

18au pus mâinile pe apostoli, și i-au aruncat în temnița de obște.

Luc 21.12;

19Dar un înger al Domnului a deschis ușile temniței, noaptea, i-a scos afară, și le-a zis:

Fapt 12.7-26;

20"Duceți-vă, stați în Templu, și vestiți norodului toate cuvintele vieții acesteia."

Ioan 6.68;Ioan 17.3;1Ioan 5.11;

21Când au auzit ei aceste vorbe, au intrat dis-de-dimineață în Templu, și au început să învețe pe norod. Marele preot și cei ce erau cu el, au venit pe neașteptate, au adunat Soborul și pe toată bătrânimea fiilor lui Israel, și au trimis la temniță să aducă pe apostoli.

Fapt 4.5-6;Luc 22.4;

22Aprozii, la venirea lor, nu i-au găsit în temniță. S-au întors și au spus astfel:

23"Temnița am găsit-o încuiată cu toată grija, și pe păzitori stând în picioare la uși; dar, când am deschis, n-am găsit pe nimeni înăuntru."

24Când au auzit aceste vorbe, căpitanul Templului și preoții cei mai de seamă au rămas înmărmuriți, și nu știau ce să creadă despre apostoli și despre urmările acestei întâmplări.

Fapt 4.1;

25Cineva a venit și le-a spus: "Iată că oamenii, pe care i-ați băgat în temniță, stau în Templu, și învață pe norod."

26Atunci căpitanul Templului a plecat cu aprozii, și i-au adus; dar nu cu sila, căci se temeau să nu fie uciși cu pietre de norod.

Mat 21.26;

27După ce i-au adus, i-au pus înaintea Soborului. Și marele preot i-a întrebat astfel:

28"Nu v-am poruncit noi cu tot dinadinsul să nu învățați pe norod în Numele acesta? Și voi iată că ați umplut Ierusalimul cu învățătura voastră, și căutați să aruncați asupra noastră sângele acelui om."

Fapt 4.18;Fapt 2.23-36;Fapt 3.15;Fapt 7.52;Mat 23.35;Mat 27.25;

29Petru și apostolii ceilalți, drept răspuns, i-au zis: "Trebuie să ascultăm mai mult de Dumnezeu decât de oameni!

Fapt 4.19;

30Dumnezeul părinților noștri a înviat pe Isus, pe care voi L-ați omorât, atârnându-L pe lemn.

Fapt 3.13-15;Fapt 22.14;Fapt 10.39;Fapt 13.29;Gal 3.13;1Pet 2.24;

31Pe acest Isus, Dumnezeu L-a înălțat cu puterea Lui, și L-a făcut Domn și Mântuitor, ca să dea lui Israel pocăința și iertarea păcatelor.

Fapt 2.33-36;Filip 2.9;Evr 2.10;Evr 12.2;Fapt 3.15;Mat 1.21;Luc 24.47;Fapt 3.26;Fapt 13.38;Efes 1.7;Col 1.14;

32Noi suntem martori ai acestor lucruri, ca și Duhul Sfânt, pe care L-a dat Dumnezeu celor ce ascultă de El."

Ioan 15.26-27;Fapt 2.4;Fapt 10.44;

Apostolilor li de dă drumul.

33Când au auzit ei aceste vorbe, îi tăia la inimă și s-au sfătuit să-i omoare.

Fapt 2.37;Fapt 7.54;

34Dar un Fariseu numit Gamaliel, un învățător al Legii, prețuit de tot norodul, s-a sculat în picioare în Sobor și a poruncit să scoată puțin afară pe apostoli.

Fapt 22.3;

35Apoi le-a zis: "Bărbați Israeliți, luați seama bine ce aveți de gând să faceți oamenilor acestora.

36Căci nu de mult s-a ivit Teuda, care zicea că el este ceva, și la care s-au alipit aproape patru sute de bărbați. El a fost omorât, și toți cei ce îl urmaseră, au fost risipiți și nimiciți.

37După el s-a ivit Iuda Galileanul, pe vremea înscrierii, și a tras mult norod de partea lui: a pierit și el, și toți cei ce-l urmaseră, au fost risipiți.

38Și acum, eu vă spun: "Nu mai necăjiți pe oamenii aceștia, și lăsați-i în pace! Dacă încercarea sau lucrarea aceasta este de la oameni, se va nimici;

Prov 21.30;Isa 8.10;Mat 15.13;

39dar dacă este de la Dumnezeu, n-o veți putea nimici. Să nu vă pomeniți că luptați împotriva lui Dumnezeu."

Luc 21.15;1Cor 1.25;Fapt 7.51;Fapt 9.5;Fapt 23.9;

40Ei au ascultat de el. Și, după ce au chemat pe apostoli, au pus să-i bată cu nuiele, i-au oprit să vorbească în Numele lui Isus, și le-au dat drumul.

Fapt 4.18;Mat 10.17;Mat 23.34;Marc 13.9;

41Ei au plecat dinaintea Soborului, și s-au bucurat că au fost învredniciți să fie batjocoriți, pentru Numele Lui.

Mat 5.12;Rom 5.3;2Cor 12.10;Filip 1.29;Evr 10.34;Iac 1.2;1Pet 4.13-16;

42Și în fiecare zi, în Templu și acasă, nu încetau să învețe pe oameni, și să vestească Evanghelia lui Isus Hristos.

Fapt 2.46;Fapt 4.20-29;

Cei șapte diaconi.

## 6

1În zilele acelea, când s-a înmulțit numărul ucenicilor, Evreii care vorbeau grecește, cârteau împotriva Evreilor, pentru că văduvele lor erau trecute cu vederea la împărțeala ajutoarelor de toate zilele.

Fapt 2.41;Fapt 4.4;Fapt 5.14;Fapt 6.7;Fapt 9.29;Fapt 11.20;Fapt 4.35;

2Cei doisprezece au adunat mulțimea ucenicilor, și au zis: "Nu este potrivit pentru noi să lăsăm Cuvântul lui Dumnezeu ca să slujim la mese.

Ex 18.17;

3De aceea, fraților, alegeți dintre voi șapte bărbați, vorbiți de bine, plini de Duhul Sfânt și înțelepciune, pe care îi vom pune la slujba aceasta.

Deut 1.13;Fapt 1.21;Fapt 16.2;1Tim 3.7;

4Iar noi vom stărui necurmat în rugăciune și în propovăduirea Cuvântului."

Fapt 2.42;

5Vorbirea aceasta a plăcut întregii adunări. Au ales pe Ștefan, bărbat plin de credință și de Duhul Sfânt, pe Filip, pe Prohor, pe Nicanor, pe Timon, pe Parmena și pe Nicolae, un prozelit din Antiohia.

Fapt 11.24;Fapt 8.5-26;Fapt 21.8;Apoc 2.6-15;

6I-au adus înaintea apostolilor, care, după ce s-au rugat, și-au pus mâinile peste ei.

Fapt 1.24;Fapt 8.17;Fapt 9.17;Fapt 13.3;1Tim 4.14;1Tim 5.22;2Tim 1.6;

Ștefan învinuit de hulă.

7Cuvântul lui Dumnezeu se răspândea tot mai mult, numărul ucenicilor se înmulțea mult în Ierusalim, și o mare mulțime de preoți veneau la credință.

Fapt 12.24;Fapt 19.20;Col 1.6;Ioan 12.42;

8Ștefan era plin de har și de putere, și făcea minuni și semne mari în norod.

9Unii din sinagoga, numită a Izbăviților, a Cirinenilor, și a Alexandrinilor, împreună cu niște Iudei din Cilicia și din Asia, au început o ceartă de vorbe cu Ștefan;

10dar nu puteau să stea împotriva înțelepciunii și Duhului cu care vorbea el.

Luc 21.15;Fapt 5.39;Ex 4.12;Isa 54.17;

11Atunci au pus la cale pe niște oameni să zică: "Noi l-am auzit rostind cuvinte de hulă împotriva lui Moise și împotriva lui Dumnezeu."

1Împ 21.10-13;Mat 26.59-60;

12Au întărâtat norodul, pe bătrâni și pe cărturari, au năvălit asupra lui, au pus mâna pe el, și l-au dus în Sobor.

13Au scos niște martori mincinoși, care au zis: "Omul acesta nu încetează să spună cuvinte de hulă împotriva acestui locaș sfânt și împotriva Legii.

14În adevăr, l-am auzit zicând că acest Isus din Nazaret va dărâma locașul acesta, și va schimba obiceiurile, pe care ni le-a dat Moise."

Fapt 25.8;Dan 9.26;

15Toți cei ce ședeau în Sobor, s-au uitat țintă la Ștefan, și fața lui li s-a arătat ca o față de înger.

Cuvântarea de apărare a lui Ștefan.

## 7

1Marele preot a zis: "Așa stau lucrurile?"

2Ștefan a răspuns: "Fraților și părinților, ascultați! Dumnezeul slavei S-a arătat părintelui nostru Avraam, când era în Mesopotamia, înainte ca să se așeze în Haran.

Fapt 22.1;

3Și i-a zis: "Ieși din țara ta și din familia ta, și du-te în țara, pe care ți-o voi arăta."

Gen 12.1;

4El a ieșit atunci din țara Haldeilor, și s-a așezat în Haran. De acolo, după moartea tatălui său, Dumnezeu l-a strămutat în țara aceasta, în care locuiți voi acum.

Gen 11.31;Gen 12.4-5;

5Din țara aceea nu i-a dat nimic în stăpânire, nici măcar o palmă deloc, ci i-a făgăduit că i-o va da în stăpânire lui, și seminței lui după el, măcar că n-avea nici un copil.

Gen 12.7;Gen 13.15;Gen 15.3-8;Gen 17.8;Gen 26.3;

6Dumnezeu i-a spus că sămânța lui va locui într-o țară străină, va fi robită, și va fi chinuită patru sute de ani.

Gen 15.13-16;Ex 12.40;Gal 3.17;

7"Dar neamul, căruia îi vor fi robi, îl voi judeca Eu", a zis Dumnezeu. "După aceea, vor ieși, și-Mi vor sluji în locul acesta."

Ex 3.12;

8Apoi i-a dat legământul tăierii împrejur; și astfel Avraam, când a născut pe Isaac, l-a tăiat împrejur în ziua a opta; Isaac a născut și a tăiat împrejur pe Iacov, și Iacov pe cei doisprezece patriarhi.

Gen 17.9-11;Gen 21.2-4;Gen 25.26;Gen 29.31;Gen 30.5;Gen 35.18-23;

9Iar patriarhii, care pizmuiau pe Iosif, l-au vândut, ca să fie dus în Egipt. Dar Dumnezeu a fost cu el,

Gen 37.4-28;Ps 105.17;Gen 39.2-23;

10și l-a izbăvit din toate necazurile lui; i-a dat înțelepciune și trecere înaintea lui Faraon, împăratul Egiptului, care l-a pus dregător peste Egipt și peste toată casa lui.

Gen 41.37;Gen 42.6;

11A venit o foamete în tot Egiptul și Canaanul. Nevoia era mare, și părinții noștri nu găseau merinde.

Gen 41.54;

12Iacov a auzit că în Egipt era grâu, și a trimis pe părinții noștri întâiași dată acolo.

Gen 42.1;

13Și când au venit a doua oară, Iosif a fost cunoscut de frații săi, și Faraon a aflat din ce neam era Iosif.

Gen 45.4-16;

14Apoi Iosif a trimis să cheme pe tatăl său Iacov și pe toată familia lui, șaptezeci și cinci de suflete.

Gen 45.9-27;Gen 46.27;Deut 10.22;

15Iacov s-a pogorât în Egipt, unde a murit el și părinții noștri.

Gen 46.5;Gen 49.33;Ex 1.6;

16Și au fost strămutați la Sihem, și puși în mormântul, pe care îl cumpărase Avraam cu o sumă de bani de la fiii lui Emor, în Sihem.

Ex 13.19;Ios 24.32;Gen 23.16;Gen 33.19;

17Se apropia vremea când trebuia să se împlinească făgăduința, pe care o făcuse Dumnezeu lui Avraam. Norodul a crescut și s-a înmulțit în Egipt,

Gen 15.13;Fapt 7.6;Ex 1.7-9;Ps 105.24-25;

18până când s-a ridicat un alt împărat, care nu cunoștea pe Iosif.

19Împăratul acesta a uneltit împotriva neamului nostru, și a chinuit pe părinții noștri, până acolo ca să-și lepede pruncii, ca să nu trăiască.

Ex 1.22;

Vremea lui Moise.

20Pe vremea aceasta s-a născut Moise, care era frumos înaintea lui Dumnezeu. El a fost hrănit trei luni în casa tatălui său.

Ex 2.2;Evr 11.23;

21Și când a fost lepădat, l-a luat fiica lui Faraon, și l-a crescut ca pe copilul ei.

Ex 2.3-10;

22Moise a învățat toată înțelepciunea Egiptenilor, și era puternic în cuvinte și în fapte.

Luc 24.19;

23El avea patruzeci de ani, când i-a venit în inimă dorința să cerceteze pe frații săi, pe fiii lui Israel.

Ex 2.11-12;

24A văzut pe unul din ei suferind nedreptate; i-a luat apărarea, a răzbunat pe cel asuprit, și a omorât pe Egiptean.

25Credea că frații lui vor pricepe că Dumnezeu prin mâna lui le va da izbăvirea; dar n-au priceput.

26A doua zi, când se băteau ei, Moise a venit în mijlocul lor, și i-a îndemnat la pace. "Oamenilor", a zis el, "voi sunteți frați; de ce vă nedreptățiți unul pe altul?"

Ex 2.13;

27Dar cel ce nedreptățea pe aproapele său, l-a îmbrâncit, și i-a zis: "Cine te-a pus pe tine stăpânitor și judecător peste noi?

Luc 12.14;Fapt 4.7;

28Vrei să mă omori și pe mine cum ai omorât ieri pe Egiptean?"

29La auzul acestor vorbe, Moise a fugit, și s-a dus de a locuit ca străin în pământul Madian, unde a născut doi fii.

Ex 2.15-22;Ex 4.20;Ex 18.3-4;

30Peste patruzeci de ani, i s-a arătat un înger în pustia muntelui Sinai, în para focului unui rug.

Ex 3.2;

31Moise, când l-a văzut, s-a mirat de arătarea aceasta; și, pe când se apropia să vadă ce este, a auzit glasul Domnului,

32care i-a zis: "Eu sunt Dumnezeul părinților tăi, Dumnezeul lui Avraam, Dumnezeul lui Isaac, și Dumnezeul lui Iacov." Și Moise, tremurând, n-a îndrăznit să se uite.

Mat 22.32;Evr 11.16;

33Domnul i-a zis: "Scoate-ți încălțămintea din picioare, căci locul pe care stai, este un pământ sfânt.

Ex 3.5;Ios 5.15;

34Am văzut suferința poporului Meu, care este în Egipt, le-am auzit gemetele, și M-am pogorât să-i izbăvesc. Acum, du-te, te voi trimite în Egipt."

Ex 3.7;

35Pe acest Moise, de care se lepădaseră ei, când au zis: "Cine te-a pus pe tine stăpânitor și judecător?" Dumnezeu l-a trimis ca stăpânitor și izbăvitor, cu ajutorul îngerului, care i se arătase în rug.

Ex 14.19;Num 20.16;

36El i-a scos din Egipt, și a făcut minuni și semne în Egipt, la Marea Roșie, și în pustie, patruzeci de ani.

Ex 12.41;Ex 33.1;Ex 7.14;Ps 105.27;Ex 14.21;Ex 14.27-29;Ex 16.1-35;

37Acest Moise a zis fiilor lui Israel: "Domnul, Dumnezeul vostru, vă va ridica dintre frații voștri un prooroc ca mine: de el să ascultați."

Deut 18.15-18;Fapt 3.22;Mat 17.5;

38El este acela care, în adunarea Israeliților din pustie, cu îngerul, care i-a vorbit pe muntele Sinai, și cu părinții noștri, a primit cuvinte vii, ca să ni le dea nouă.

Ex 19.3-17;Isa 63.9;Gal 3.19;Evr 2.22;Ex 21.1;Deut 5.27;Deut 5.31;Deut 33.4;Ioan 1.17;Rom 3.2;

39Părinții noștri n-au vrut să-l asculte, ci l-au nesocotit: și, în inimile lor, s-au întors spre Egipt,

40și au zis lui Aaron: "Fă-ne niște dumnezei, care să meargă înaintea noastră; căci acest Moise, care ne-a scos din țara Egiptului, nu știm ce s-a făcut."

Ex 32.1;

41Și în zilele acelea, au făcut un vițel, au adus jertfă idolului, și s-au bucurat de lucrul mâinilor lor.

Deut 9.16;Ps 106.19;

42Atunci Dumnezeu S-a întors de la ei, și i-a dat să se închine oștirii cerului, după cum este scris în cartea proorocilor: "Mi-ați adus voi vite junghiate și jertfe timp de patruzeci de ani în pustie, casă a lui Israel?...

Ps 81.12;Ezec 20.25-39;Rom 1.24;2Tes 2.11;Deut 4.19;Deut 17.3;2Împ 17.16;2Împ 21.3;Ier 19.13;Amos 5.25-26;

43Ați purtat cortul lui Moloh și chipul stelei zeului Remfan, chipurile acelea, pe care le-ați făcut ca să vă închinați lor! De aceea vă voi strămuta dincolo de Babilon."

44Părinții noștri aveau în pustie cortul întâlnirii, așa cum îl rânduise Cel ce a spus lui Moise să-l facă după chipul, pe care-l văzuse.

Ex 25.40;Ex 26.30;Evr 8.5;

45Și părinții noștri l-au adus, la rândul lor, sub povățuirea lui Iosua, când au intrat în țara stăpânită de Neamurile, pe care Dumnezeu le-a izgonit dinaintea părinților noștri; și a rămas acolo până în zilele lui David.

Ios 3.14;Neem 9.24;Ps 44.2;Ps 78.55;Fapt 13.19;

46David a căpătat milă înaintea lui Dumnezeu, și a cerut să ridice o locuință pentru Dumnezeul lui Iacov.

1Sam 16.1;2Sam 7.1;Ps 89.19;Fapt 13.22;1Împ 8.17;1Cron 22.7;Ps 132.4-5;

47Și Solomon a fost acela care I-a zidit o casă.

1Împ 6.1;1Împ 8.20;1Cron 17.12;2Cron 3.1;

48Dar Cel Prea Înalt nu locuiește în locașuri făcute de mâini omenești, cum zice proorocul:

1Împ 8.27;2Cron 2.6;2Cron 6.18;Fapt 17.24;

49"Cerul este scaunul Meu de domnie, și pământul este așternutul picioarelor Mele. Ce fel de casă Îmi veți zidi voi Mie, zice Domnul, sau care va fi locul Meu de odihnă?

Isa 66.1-2;Mat 5.34-35;Mat 23.22;

50N-a făcut mâna Mea toate aceste lucruri?..."

Uciderea lui Ștefan cu pietre.

51..."Oameni tari la cerbice, netăiați împrejur cu inima și cu urechile! Voi totdeauna vă împotriviți Duhului Sfânt. Cum au făcut părinții voștri, așa faceți și voi.

Ex 32.9;Ex 33.3;Isa 48.4;Lev 26.41;Deu 10.16;Ier 4.4;Ier 6.10;Ier 9.26;Ezec 44.9;

52Pe care din prooroci nu i-au prigonit părinții voștri? Au omorât pe cei ce vesteau mai dinainte venirea Celui Neprihănit, pe care L-ați vândut acum, și L-ați omorât.

2Cron 36.16;Mat 21.35;Mat 23.34-37;1Tes 2.15;Fapt 3.14;

53voi, care ați primit Legea dată prin îngeri, și n-ați păzit-o!..."

Ex 20.1;Gal 3.19;Evr 2.2;

54Când au auzit ei aceste vorbe, îi tăia pe inimă, și scrâșneau din dinți împotriva lui.

Fapt 5.33;

55Dar Ștefan, plin de Duhul Sfânt, și-a pironit ochii spre cer, a văzut slava lui Dumnezeu, și pe Isus stând în picioare la dreapta lui Dumnezeu;

Fapt 6.5;

56și a zis: "Iată, văd cerurile deschise, și pe Fiul omului stând în picioare la dreapta lui Dumnezeu."

Ezec 1.1;Mat 3.16;Fapt 10.11;Dan 7.13;

57Ei au început atunci să răcnească, și-au astupat urechile, și s-au năpustit toți într-un gând asupra lui.

58L-au târât afară din cetate, și l-au ucis cu pietre. Martorii și-au pus hainele la picioarele unui tânăr, numit Saul.

1Împ 21.13;Luc 4.29;Evr 13.12;Lev 24.16;Deut 13.9-10;Deut 17.7;Fapt 8.1;Fapt 22.20;

59Și aruncau cu pietre în Ștefan, care se ruga și zicea: "Doamne Isuse, primește duhul meu!"

Fapt 9.14;Ps 31.5;Luc 23.46;

60Apoi a îngenuncheat, și a strigat cu glas tare: "Doamne, nu le ține în seamă păcatul acesta!" Și după aceste vorbe, a adormit.

Fapt 9.40;Fapt 20.36;Fapt 21.5;Mat 5.44;Luc 6.28;Luc 23.34;

Prigonirea creștinilor.

## 8

1Saul se învoise la uciderea lui Ștefan. În ziua aceea, s-a pornit o mare prigonire împotriva Bisericii din Ierusalim. Și toți, afară de apostoli, s-au împrăștiat prin părțile Iudeii și ale Samariei.

Fapt 7.58;Fapt 22.20;Fapt 11.19;

2Niște oameni temători de Dumnezeu au îngropat pe Ștefan, și l-au jelit cu mare tânguire.

Gen 23.3;Gen 50.10;2Sam 3.31;

3Saul de partea lui, făcea prăpăd în Biserică; intra prin case, lua cu sila pe bărbați și pe femei, și-i arunca în temniță.

Fapt 7.58;Fapt 9.1-13.21;Fapt 22.4;Fapt 26.10-11;1Cor 15.9;Gal 1.13;Filip 3.6;1Tim 1.13;

4Cei ce se împrăștiaseră, mergeau din loc în loc, și propovăduiau Cuvântul.

Mat 10.23;Fapt 11.19;

5Filip s-a coborât în cetatea Samariei, și le-a propovăduit pe Hristos.

Fapt 6.5;

6Noroadele luau aminte cu un gând la cele spuse de Filip, când au auzit și au văzut semnele, pe care le făcea.

7Căci din mulți îndrăciți ieșeau duhuri necurate, și scoteau mari țipete; mulți slăbănogi și șchiopi erau tămăduiți.

Marc 16.17;

8Și a fost o mare bucurie în cetatea aceasta.

9În cetate era un om, numit Simon, care zicea că este un om însemnat; el vrăjea și punea în uimire pe poporul Samariei.

Fapt 13.6;Fapt 5.36;

10Toți, de la mic până la mare, îl ascultau cu luare aminte, și ziceau: "Acesta este puterea lui Dumnezeu, cea care se numește "mare".

11Îl ascultau cu luare aminte, pentru că multă vreme îi uimise cu vrăjitoriile lui.

12Dar când au crezut pe Filip, care propovăduia Evanghelia Împărăției lui Dumnezeu și a Numelui lui Isus Hristos, au fost botezați, atât bărbați cât și femei.

Fapt 1.3;

13Chiar Simon a crezut; și după ce a fost botezat, nu se mai despărțea de Filip, și privea cu uimire minunile și semnele mari care se făceau.

Petru și Ioan în Samaria.

14Apostolii, care erau în Ierusalim, când au auzit că Samaria a primit Cuvântul lui Dumnezeu, au trimis la ei pe Petru și pe Ioan.

15Aceștia au venit la Samariteni, și s-au rugat pentru ei, ca să primească Duhul Sfânt.

Fapt 2.38;

16Căci nu Se pogorâse încă peste nici unul din ei, ci fuseseră numai botezați în Numele Domnului Isus.

Fapt 19.2;Mat 28.19;Fapt 2.38;Fapt 10.48;Fapt 19.5;

17Atunci Petru și Ioan au pus mâinile peste ei, și aceia au primit Duhul Sfânt.

Fapt 6.6;Fapt 19.6;Evr 6.2;

18Când a văzut Simon că Duhul Sfânt era dat prin punerea mâinilor apostolilor, le-a dat bani,

19și a zis: "Dați-mi și mie puterea aceasta, pentru ca peste oricine-mi voi pune mâinile, să primească Duhul Sfânt."

20Dar Petru i-a zis: "Banii tăi să piară împreună cu tine, pentru că ai crezut că darul lui Dumnezeu s-ar putea căpăta cu bani!

Mat 10.8;2Împ 5.16;Fapt 2.38;Fapt 10.45;Fapt 11.17;

21Tu n-ai nici parte, nici sorț în toată treaba aceasta, căci inima ta nu este curată înaintea lui Dumnezeu.

22Pocăiește-te dar de această răutate a ta, și roagă-te Domnului să ți se ierte gândul acesta al inimii tale, dacă este cu putință;

Dan 4.27;2Tim 2.25;

23căci văd că ești plin de fiere amară, și în lanțurile fărădelegii."

Evr 12.15;

24Simon a răspuns: "Rugați-vă voi Domnului pentru mine, ca să nu mi se întâmple nimic din ce ați zis."

Gen 20.7-17;Ex 8.8;Num 21.7;1Împ 13.6;Iov 42.8;Iac 5.16;

25După ce au mărturisit despre Cuvântul Domnului, și după ce l-au propovăduit, Petru și Ioan s-au întors la Ierusalim, vestind Evanghelia în multe sate de ale Samaritenilor.

Filip și famenul Etiopian.

26Un înger al Domnului a vorbit lui Filip, și i-a zis: "Scoală-te, și du-te spre miazăzi, pe drumul care pogoară spre Ierusalim la Gaza, și care este pustiu."

27Filip s-a sculat și a plecat. Și iată că un Etiopian, un famen cu mare putere la împărăteasa Candace a Etiopienilor, și îngrijitorul tuturor vistieriilor ei, venit la Ierusalim ca să se închine,

Țef 3.10;Ioan 12.20;

28se întorcea de acolo, și ședea în carul lui, și citea pe proorocul Isaia.

29Duhul a zis lui Filip: "Du-te, și ajunge carul acesta!"

30Filip a alergat, și a auzit pe Etiopian citind pe proorocul Isaia. El i-a zis: "Înțelegi tu ce citești?"

31Famenul a răspuns: "Cum aș putea să înțeleg, dacă nu mă va călăuzi cineva?" Și a rugat pe Filip să se suie în car, și să șadă împreună cu el.

32Locul din Scriptură, pe care-l citea, era acesta: "El a fost dus ca o oaie la tăiere; și, ca un miel fără glas înaintea celui ce-l tunde, așa nu Și-a deschis gura;

Isa 53.7-8;

33în smerenia Lui, judecata I-a fost luată. Și cine va zugrăvi pe cei din timpul Lui? Căci viața I-a fost luată de pe pământ."

34Famenul a zis lui Filip: "Rogu-te, despre cine vorbește proorocul astfel? Despre sine sau despre vreun altul?"

35Atunci Filip a luat cuvântul, a început de la Scriptura aceasta, și i-a propovăduit pe Isus.

Luc 24.27;Fapt 18.28;

36Pe când își urmau ei drumul, au dat peste o apă. Și famenul a zis: "Uite apă; ce mă împiedică să fiu botezat?"

Fapt 10.47;

37Filip a zis: "Dacă crezi din toată inima, se poate." Famenul a răspuns: "Cred că Isus Hristos este Fiul lui Dumnezeu."

Mat 28.19;Marc 16.16;Mat 16.16;Ioan 6.69;Ioan 9.35-38;Ioan 11.27;Fapt 9.20;1Ioan 4.15;1Ioan 5.5-13;

38A poruncit să stea carul, s-au pogorât amândoi în apă, și Filip a botezat pe famen.

39Când au ieșit afară din apă, Duhul Domnului a răpit pe Filip, și famenul nu l-a mai văzut. În timp ce famenul își vedea de drum, plin de bucurie,

1Împ 18.12;2Împ 2.16;Ezec 3.12-14;

40Filip se afla la Azot, de unde s-a dus până la Cezarea. Și propovăduia Evanghelia în toate cetățile prin care trecea.

Întoarcerea lui Saul.

## 9

1Dar Saul sufla încă amenințarea și uciderea împotriva ucenicilor Domnului. S-a dus la marele preot,

Fapt 8.3;Gal 1.13;1Tim 1.13;

2și i-a cerut scrisori către sinagogile din Damasc, ca, dacă va găsi pe unii umblând pe Calea credinței, atât bărbați cât și femei, să-i aducă legați la Ierusalim.

3Pe drum, când s-a apropiat de Damasc, deodată a strălucit o lumină din cer în jurul lui.

Fapt 22.6;Fapt 26.12;1Cor 15.8;

4El a căzut la pământ, și a auzit un glas, care-i zicea: "Saule, Saule, pentru ce Mă prigonești?"

Mat 25.40;

5"Cine ești Tu, Doamne?" a răspuns el. Și Domnul a zis: "Eu sunt Isus, pe care-L prigonești. "Ți-ar fi greu să arunci înapoi cu piciorul într-un țepuș."

Fapt 5.39;

6Tremurând și plin de frică, el a zis: "Doamne, ce vrei să fac?" "Scoală-te", i-a zis Domnul, "intră în cetate, și ți se va spune ce trebuie să faci."

Luc 3.10;Fapt 2.37;Fapt 16.30;

7Oamenii care-l însoțeau, au rămas încremeniți; auzeau în adevăr glasul, dar nu vedeau pe nimeni.

Dan 10.7;Fapt 22.9;Fapt 26.13;

8Saul s-a sculat de la pământ; și măcar că ochii îi erau deschiși, nu vedea nimic. L-au luat de mâini, și l-au dus în Damasc.

9Trei zile n-a văzut, și n-a mâncat, nici n-a băut nimic.

10În Damasc era un ucenic numit Anania. Domnul i-a zis într-o vedenie: "Anania!" "Iată-mă Doamne", a răspuns el.

Fapt 22.12;

11Și Domnul i-a zis: "Scoală-te, du-te pe ulița care se cheamă "Dreaptă", și caută în casa lui Iuda pe unul zis Saul, un om din Tars. Căci iată, el se roagă;

Fapt 21.39;Fapt 22.3;

12și a văzut în vedenie pe un om, numit Anania, intrând la el, și punându-și mâinile peste el, ca să-și capete iarăși vederea."

13"Doamne", a răspuns Anania, "am auzit de la mulți despre toate relele, pe care le-a făcut omul acesta sfinților Tăi în Ierusalim;

Fapt 9.1;

14ba și aici are puteri din partea preoților celor mai de seamă, ca să lege pe toți care cheamă Numele Tău.

Fapt 9.21;Fapt 7.59;Fapt 22.16;1Cor 1.2;2Tim 2.22;

15Dar Domnul i-a zis: "Du-te, căci el este un vas, pe care l-am ales, ca să ducă Numele Meu înaintea Neamurilor, înaintea împăraților, și înaintea fiilor lui Israel;

Fapt 13.2;Fapt 22.21;Fapt 26.17;Rom 1.1;1Cor 15.10;Gal 1.15;Efes 3.7-8;1Tim 2.7;2Tim 1.11;Rom 1.5;Rom 11.13;Gal 2.7-8;Fapt 25.22-23;Fapt 26.1-etc;

16și îi voi arăta tot ce trebuie să sufere pentru Numele Meu."

Fapt 20.23;Fapt 21.11;2Cor 11.23;

17Anania a plecat; și, după ce a intrat în casă, a pus mâinile peste Saul, și a zis: "Frate Saule, Domnul Isus, care ți S-a arătat pe drumul pe care veneai, m-a trimis ca să capeți vederea, și să te umpli de Duhul Sfânt."

Fapt 22.12-13;Fapt 8.17;Fapt 2.4;Fapt 4.31;Fapt 8.17;Fapt 13.52;

18Chiar în clipa aceea, au căzut de pe ochii lui un fel de solzi; și el și-a căpătat iarăși vederea. Apoi s-a sculat, și a fost botezat.

19După ce a mâncat, a prins iarăși putere. Saul a rămas câteva zile cu ucenicii, care erau în Damasc.

Fapt 26.20;

20Și îndată a început să propovăduiască în sinagogi că Isus este Fiul lui Dumnezeu.

Fapt 8.37;

21Toți cei ce-l ascultau, rămâneau uimiți, și ziceau: "Nu este el acela care făcea prăpăd în Ierusalim, printre cei ce chemau Numele acesta? Și n-a venit el aici ca să-i ducă legați înaintea preoților celor mai de seamă?"

Fapt 8.3;Fapt 9.1;Gal 1.13-23;

22Totuși Saul se întărea din ce în ce mai mult, și făcea de rușine pe Iudeii, care locuiau în Damasc, dovedind că Isus este Hristosul.

Fapt 18.28;

Iudeii caută să omoare pe Saul.

23După câtva timp, Iudeii s-au sfătuit să-l omoare;

Fapt 23.12;Fapt 25.3;2Cor 11.26;

24și uneltirea lor a ajuns la cunoștința lui Saul. Porțile erau păzite zi și noapte, ca să-l omoare.

2Cor 11.32;

25Dar într-o noapte, ucenicii l-au luat și l-au coborât prin zid, dându-l jos într-o coșniță.

Ios 2.15;1Sam 19.12;

26Când a ajuns în Ierusalim, Saul a căutat să se lipească de ucenici; dar toți se temeau de el, căci nu puteau să creadă că este ucenic.

Fapt 22.17;Gal 1.17-18;

27Atunci Barnaba l-a luat cu el, l-a dus la apostoli, și le-a istorisit cum, pe drum, Saul văzuse pe Domnul, care i-a vorbit, și cum în Damasc propovăduise cu îndrăzneală în Numele lui Isus.

Fapt 4.36;Fapt 13.2;Fapt 9.20-22;

28De atunci se ducea și venea împreună cu ei în Ierusalim,

Gal 1.18;

29și propovăduia cu îndrăzneală în Numele Domnului. Vorbea și se întreba și cu Evreii care vorbeau grecește, dar ei căutau să-l omoare.

Fapt 6.1;Fapt 11.20;Fapt 9.23;2Cor 11.26;

30Când au aflat frații de lucrul acesta, l-au dus la Cezarea, și l-au pornit la Tars.

Vindecarea lui Enea.

31Biserica se bucura de pace în toată Iudea, Galilea și Samaria, se întărea sufletește, și umbla în frica Domnului; și, cu ajutorul Duhului Sfânt, se înmulțea.

Fapt 8.1;

32Pe când cerceta Petru pe toți sfinții, s-a pogorât și la cei ce locuiau în Lida.

Fapt 8.14;

33Acolo a găsit un om, anume Enea, care zăcea de opt ani olog în pat.

34"Enea", i-a zis Petru, "Isus Hristos te vindecă; scoală-te, și fă-ți patul." Și Enea s-a sculat îndată.

Fapt 3.6-16;Fapt 4.10;

35Toți locuitorii din Lida și din Sarona, l-au văzut, și s-au întors la Domnul.

1Cron 5.16;Fapt 11.21;

Învierea Tabitei.

36În Iope, era o ucenică numită Tabita, nume, care în tălmăcire se zice Dorca. Ea făcea o mulțime de fapte bune și milostenii.

1Tim 2.10;Tit 3.8;

37În vremea aceea, s-a îmbolnăvit, și a murit. După ce au scăldat-o, au pus-o într-o odaie de sus.

Fapt 1.13;

38Fiindcă Lida este aproape de Iope, ucenicii, când au auzit că Petru este acolo, au trimis doi oameni la el, să-l roage: Nu pregeta să vii până la noi.

39Petru s-a sculat, și a plecat împreună cu ei. Când a sosit, l-au dus în odaia de sus. Toate văduvele l-au înconjurat plângând, și i-au arătat hainele și cămășile, pe care le făcea Dorca, pe când era cu ele.

40Petru a scos pe toată lumea afară, a îngenuncheat, și s-a rugat; apoi, s-a întors spre trup, și a zis: "Tabita, scoală-te!" Ea a deschis ochii, și, când a văzut pe Petru, a stat în capul oaselor.

Mat 9.25;Fapt 7.60;Marc 5.41-42;Ioan 11.43;

41El i-a dat mâna, și a ridicat-o în sus. A chemat îndată pe sfinți și pe văduve, și le-a pus-o înainte vie.

42Minunea aceasta a fost cunoscută în toată cetatea Iope, și mulți au crezut în Domnul.

Ioan 11.45;Ioan 12.11;

43Petru a rămas multe zile în Iope la un tăbăcar, numit Simon.

Fapt 10.6;

Sutașul Corneliu.

## 10

1În Cezarea era un om cu numele Corneliu, sutaș din ceata de ostași numită "Italiana".

2Omul acesta era cucernic și temător de Dumnezeu, împreună cu toată casa lui. El făcea multe milostenii norodului, și se ruga totdeauna lui Dumnezeu.

Fapt 10.22;Fapt 8.2;Fapt 22.12;Fapt 10.35;

3Pe la ceasul al nouălea din zi, a văzut lămurit într-o vedenie pe un înger al lui Dumnezeu că a intrat la el, și i-a zis: "Cornelie!"

Fapt 10.30;Fapt 11.13;

4Corneliu s-a uitat țintă la el, s-a înfricoșat, și a răspuns: "Ce este, Doamne?" Și îngerul i-a zis: "Rugăciunile și milosteniile tale s-au suit înaintea lui Dumnezeu, și El Și-a adus aminte de ele.

5Trimite acum niște oameni la Iope, și cheamă pe Simon, zis și Petru.

6El găzduiește la un om, numit Simon tăbăcarul, a cărui casă este lângă mare: acela îți va spune ce trebuie să faci."

Fapt 9.43;Fapt 11.14;

7Cum a plecat îngerul, care vorbise cu el, Corneliu a chemat două din slugile sale, și un ostaș cucernic din aceia care-i slujeau în tot timpul;

8și, după ce le-a istorisit totul, i-a trimis la Iope.

Corneliu întors la Dumnezeu.

9A doua zi, când erau pe drum și se apropiau de cetate, Petru s-a suit să se roage pe acoperișul casei, pe la ceasul al șaselea.

Fapt 11.5;

10L-a ajuns foamea, și a vrut să mănânce. Pe când îi pregăteau mâncarea, a căzut într-o răpire sufletească.

11A văzut cerul deschis, și un vas ca o față de masă mare, legată cu cele patru colțuri, coborându-se și slobozindu-se în jos pe pământ.

Fapt 7.56;Apoc 19.11;

12În ea se aflau tot felul de dobitoace cu patru picioare și târâtoare de pe pământ și păsările cerului.

13Și un glas i-a zis: "Petre, scoală-te, taie și mănâncă."

14"Nicidecum, Doamne", a răspuns Petru. "Căci niciodată n-am mâncat ceva spurcat sau necurat."

Lev 11.4;Lev 20.25;Deut 14.3-7;Ezec 4.14;

15Și glasul i-a zis iarăși a doua oară: "Ce a curățit Dumnezeu, să nu numești spurcat."

Mat 15.11;Fapt 10.28;Rom 14.14-20;1Cor 10.25;1Tim 4.4;Tit 1.15;

16Lucrul acesta s-a făcut de trei ori, și îndată după aceea vasul a fost ridicat iarăși la cer.

17Pe când Petru nu știa ce să creadă despre înțelesul vedeniei, pe care o avusese, iată că, oamenii trimiși de Corneliu, întrebând de casa lui Simon, au stat la poartă,

18și au întrebat cu glas tare dacă Simon, zis și Petru, găzduiește acolo.

19Și pe când se gândea Petru la vedenia aceea, Duhul i-a zis: "Iată că te caută trei oameni;

Fapt 11.12;

20scoală-te, pogoară-te, și du-te cu ei, fără șovăire, căci Eu i-am trimis."

Fapt 15.7;

21Petru deci s-a pogorât, și a zis oamenilor acelora: "Eu sunt acela, pe care-l căutați; ce pricină vă aduce?"

22Ei au răspuns: "Sutașul Corneliu, om drept și temător de Dumnezeu și vorbit de bine de tot neamul Iudeilor, a fost înștiințat de Dumnezeu, printr-un înger sfânt, să te cheme în casa lui, și să audă cuvintele, pe care i le vei spune."

Fapt 10.1-2;Fapt 22.12;

23Petru deci i-a chemat înăuntru, și i-a găzduit.

24A doua zi, s-a sculat, și a plecat cu ei. L-au însoțit și câțiva frați din Iope. În cealaltă zi au ajuns la Cezarea. Corneliu îi aștepta cu rudele și prietenii de aproape, pe care-i chemase.

Fapt 10.45;Fapt 11.12;

25Când era să intre Petru, Corneliu, care-i ieșise înainte, s-a aruncat la picioarele lui, și i s-a închinat.

26Dar Petru l-a ridicat, și a zis: "Scoală-te, și eu sunt om!"

Fapt 14.14-15;Apoc 19.10;Apoc 22.9;

27Și vorbind cu el, a intrat în casă, și a găsit adunați pe mulți.

28"Știți", le-a zis el, "că nu este îngăduit de Lege unui Iudeu să se însoțească împreună cu unul de alt neam, sau să vină la el; dar Dumnezeu mi-a arătat să nu numesc pe nici un om spurcat sau necurat.

Ioan 4.9;Ioan 18.28;Fapt 11.3;Gal 2.12-14;Fapt 15.8-9;Efes 3.6;

29De aceea am venit fără cârtire când m-ați chemat; vă întreb dar, cu ce gând ați trimis după mine?"

30Corneliu a răspuns: "Acum patru zile, chiar în clipa aceasta, mă rugam în casa mea la ceasul al nouălea; și iată că a stat înaintea mea un om cu o haină strălucitoare,

Fapt 1.10;Mat 28.3;Marc 16.5;Luc 24.4;

31și a zis: "Cornelie, rugăciunea ta a fost ascultată, și Dumnezeu Și-a adus aminte de milosteniile tale.

Dan 10.12;Fapt 10.4;Evr 6.10;

32Trimite dar la Iope, și cheamă pe Simon, zis și Petru; el găzduiește în casa lui Simon tăbăcarul, lângă mare; când va veni el, îți va vorbi."

33Am trimis îndată la tine, și bine ai făcut că ai venit. Acum dar, toți suntem aici înaintea lui Dumnezeu, ca să ascultăm tot ce ți-a poruncit Domnul să ne spui."

34Atunci Petru a început să vorbească, și a zis: "În adevăr, văd că Dumnezeu nu este părtinitor,

Deut 10.17;2Cron 19.7;Iov 34.19;Rom 2.11;Gal 2.6;Efes 6.9;Col 3.25;1Pet 1.17;

35ci că în orice neam, cine se teme de El, și lucrează neprihănire este primit de El.

Fapt 15.9;Rom 2.13-27;Rom 3.22-29;Rom 10.12-13;1Cor 12.13;Gal 3.28;Efes 2.13-18;Efes 3.6;

36El a trimis Cuvântul Său fiilor lui Israel, și le-a vestit Evanghelia păcii, prin Isus Hristos, care este Domnul tuturor.

Isa 57.19;Efes 2.14-17;Col 1.20;Mat 28.18;Rom 10.12;1Cor 15.27;Efes 1.20-22;1Pet 3.22;Apoc 17.14;Apoc 19.16;

37Știți vorba făcută prin toată Iudea, începând din Galilea, în urma botezului propovăduit de Ioan;

Luc 4.14;

38cum Dumnezeu a uns cu Duhul Sfânt și cu putere pe Isus din Nazaret, care umbla din loc în loc, făcea bine, și vindeca pe toți cei ce erau apăsați de diavolul; căci Dumnezeu era cu El.

Luc 4.18;Fapt 2.22;Fapt 4.27;Evr 1.9;Ioan 3.2;

39Noi suntem martori a tot ce a făcut El în țara Iudeilor și în Ierusalim. Ei L-au omorât, atârnându-L pe lemn.

Fapt 2.20;Fapt 5.30;

40Dar Dumnezeu L-a înviat a treia zi, și a îngăduit să Se arate,

Fapt 2.24;

41nu la tot norodul, ci nouă, martorilor aleși mai dinainte de Dumnezeu, nouă, care am mâncat și am băut împreună cu El, după ce a înviat din morți.

Ioan 14.17-22;Fapt 13.31;Luc 24.30-43;Ioan 21.13;

42Isus ne-a poruncit să propovăduim norodului, și să mărturisim că El a fost rânduit de Dumnezeu Judecătorul celor vii și al celor morți.

Mat 28.19-20;Fapt 1.8;Ioan 5.22-27;Fapt 17.31;Rom 14.9-10;2Tim 4.1;1Pet 4.5;

43Toți proorocii mărturisesc despre El că oricine crede în El, capătă, prin Numele Lui, iertarea păcatelor."

Isa 53.11;Ier 31.34;Dan 9.24;Mic 7.18;Zah 13.1;Mal 4.2;Fapt 26.22;Fapt 15.9;Fapt 26.18;Rom 10.11;Gal 3.22;

44Pe când rostea Petru cuvintele acestea, S-a pogorât Duhul Sfânt peste toți cei ce ascultau Cuvântul.

Fapt 4.31;Fapt 8.15-17;Fapt 11.15;

45Toți credincioșii tăiați împrejur, care veniseră cu Petru, au rămas uimiți când au văzut că darul Duhului Sfânt s-a vărsat și peste Neamuri.

Fapt 10.23;Fapt 11.18;Gal 3.14;

46Căci îi auzeau vorbind în limbi și mărind pe Dumnezeu. Atunci Petru a zis:

47"Se poate opri apa ca să nu fie botezați aceștia, care au primit Duhul Sfânt ca și noi?"

Fapt 11.17;Fapt 15.8-9;Rom 10.12;

48Și a poruncit să fie botezați în Numele Domnului Isus Hristos. Atunci l-au rugat să mai rămână câteva zile la ei.

1Cron 1.17;Fapt 2.38;Fapt 8.16;

Petru își îndreptățește purtarea.

## 11

1Apostolii și frații, care erau în Iudea, au auzit că și Neamurile au primit Cuvântul lui Dumnezeu.

2Și când s-a suit Petru la Ierusalim, îl mustrau cei tăiați împrejur,

Fapt 10.45;Gal 2.12;

3și ziceau: "Ai intrat în casă la niște oameni netăiați împrejur, și ai mâncat cu ei."

Fapt 10.28;Gal 2.12;

4Petru a început să le spună pe rând cele întâmplate. El a zis:

Luc 1.3;

5"Eram în cetatea Iope; și, pe când mă rugam, am căzut într-o răpire sufletească, și am avut o vedenie: un vas ca o față de masă mare, legată cu cele patru colțuri, se cobora din cer, și a venit până la mine.

Fapt 10.9-etc;

6Când m-am uitat în ea, am văzut dobitoacele cu patru picioare de pe pământ, fiarele, târâtoarele și păsările cerului.

7Și am auzit un glas, care mi-a zis: "Petre, scoală-te, taie și mănâncă."

8Dar eu am răspuns: "Nicidecum, Doamne, căci nimic spurcat sau necurat n-a intrat vreodată în gura mea."

9Și glasul mi-a zis a doua oară din cer: "Ce a curățit Dumnezeu, să nu numești spurcat."

10Lucrul acesta s-a făcut de trei ori; apoi toate au fost ridicate iarăși în cer.

11Și iată că îndată, trei oameni trimiși din Cezarea la mine, au stat la poarta casei, în care eram.

12Duhul mi-a spus să plec cu ei, fără să fac vreo deosebire. Acești șase frați m-au însoțit și ei, și am intrat în casa omului.

Ioan 16.13;Fapt 10.19;Fapt 15.7;Fapt 10.23;

13El ne-a istorisit cum a văzut în casa lui pe înger stând înaintea lui, și zicându-i: "Trimite la Iope, și cheamă pe Simon, zis și Petru,

Fapt 10.30;

14care-ți va spune cuvinte prin care vei fi mântuit tu și toată casa ta."

15Și, cum am început să vorbesc, Duhul Sfânt S-a pogorât peste ei ca și peste noi la început.

Fapt 2.4;

16Și mi-am adus aminte de vorba Domnului, cum a zis: "Ioan a botezat cu apă, dar voi veți fi botezați cu Duhul Sfânt."

Mat 3.11;Ioan 1.26-33;Fapt 1.5;Fapt 19.4;Isa 44.3;Ioel 2.28;Ioel 3.18;

17Deci, dacă Dumnezeu le-a dat același dar, ca și nouă, care am crezut în Domnul Isus Hristos, cine eram eu să mă împotrivesc lui Dumnezeu?"

Fapt 15.8-9;Fapt 10.47;

18După ce au auzit aceste lucruri, s-au potolit, au slăvit pe Dumnezeu, și au zis: "Dumnezeu a dat deci și Neamurilor pocăință, ca să aibă viața."

Rom 10.12-13;Rom 15.9-16;

Barnaba și Saul la Antiohia.

19Cei ce se împrăștiaseră, din pricina prigonirii întâmplate cu prilejul lui Ștefan, au ajuns până în Fenicia, în Cipru și în Antiohia, și propovăduiau Cuvântul numai Iudeilor.

Fapt 8.1;

20Totuși printre ei au fost câțiva oameni din Cipru și din Cirena, care au venit în Antiohia, au vorbit și Grecilor, și le-au propovăduit Evanghelia Domnului Isus.

Fapt 6.1;Fapt 9.29;

21Mâna Domnului era cu ei, și un mare număr de oameni au crezut și s-au întors la Domnul.

Luc 1.66;Fapt 2.47;Fapt 9.35;

22Vestea despre ei a ajuns la urechile Bisericii din Ierusalim, și au trimis pe Barnaba până la Antiohia.

Fapt 9.27;

23Când a ajuns el, și a văzut harul lui Dumnezeu, s-a bucurat, și i-a îndemnat pe toți să rămână cu inimă hotărâtă alipiți de Domnul.

Fapt 13.43;Fapt 14.22;

24Căci Barnaba era un om de bine, plin de Duhul Sfânt și de credință. Și destul de mult norod s-a adăugat la Domnul.

Fapt 6.5;Fapt 11.21;Fapt 5.14;

25Barnaba s-a dus apoi la Tars, ca să caute pe Saul;

Fapt 9.30;

26și, când l-a găsit, l-a adus la Antiohia. Un an întreg, au luat parte la adunările Bisericii, și au învățat pe mulți oameni. Pentru întâiași dată, ucenicilor li s-a dat numele de creștini în Antiohia.

O foamete prorocită de Agab.

27În vremea aceea, s-au pogorât niște prooroci din Ierusalim la Antiohia.

Fapt 2.17;Fapt 13.1;Fapt 15.32;Fapt 21.9;1Cor 12.28;Efes 4.11;

28Unul din ei, numit Agab, s-a sculat și a vestit, prin Duhul, că va fi o foamete mare în toată lumea. Și a fost, în adevăr, în zilele împăratului Claudiu.

Fapt 21.10;

29Ucenicii au hotărât să trimită, fiecare după puterea lui, un ajutor fraților, care locuiau în Iudea,

Rom 15.26;1Cor 16.1;2Cor 9.1;

30ceea ce au și făcut; și au trimis acest ajutor la prezbiteri (Sau: bătrâni.) prin mâna lui Barnaba și a lui Saul.

Fapt 12.25;

Petru izbăvit din temniță.

## 12

1Cam pe aceeași vreme, împăratul Irod a pus mâinile pe unii din Biserică, pentru ca să-i chinuiască;

2și a ucis cu sabia pe Iacov, fratele lui Ioan.

3Când a văzut că lucrul acesta place Iudeilor, a mai pus mâna și pe Petru. - Erau zilele praznicului Azimilor. -

Ex 12.14-15;Ex 23.15;

4După ce l-a prins, și l-a băgat în temniță, l-a pus sub paza a patru cete de câte patru ostași, cu gând ca după Paște să-l scoată înaintea norodului.

Ioan 21.18;

5Deci Petru era păzit în temniță, și Biserica nu înceta să înalțe rugăciuni către Dumnezeu pentru el.

6În noaptea zilei când avea de gând Irod să-l înfățișeze la judecată, Petru dormea între doi ostași, legat de mâini cu două lanțuri; și niște păzitori păzeau temnița la ușă.

7Și iată, un înger al Domnului a stat lângă el pe neașteptate, și o lumină a strălucit în temniță. Îngerul a deșteptat pe Petru, lovindu-l în coastă, și i-a zis: "Scoală-te, iute!" Lanțurile i-au căzut jos de pe mâini.

Fapt 5.19;

8Apoi îngerul i-a zis: "Încinge-te, și leagă-ți încălțămintele." Și el a făcut așa. Îngerul i-a mai zis: "Îmbracă-te în haină, și vino după mine."

9Petru a ieșit afară, și a mers după el, fără să știe dacă ce făcea îngerul este adevărat. I se părea că are o vedenie.

Ps 126.1;Fapt 10.3-17;Fapt 11.5;

10După ce au trecut de straja întâia și a doua, au ajuns la poarta de fier, care dă în cetate, și ea li s-a deschis singură; au ieșit, și au trecut într-o uliță. Îndată, îngerul a plecat de lângă el.

Fapt 16.26;

11Când și-a venit Petru în fire, a zis: "Acum văd cu adevărat că Domnul a trimis pe îngerul Său, și m-a scăpat din mâna lui Irod și de la tot ce aștepta poporul Iudeu."

Ps 34.7;Dan 3.28;Dan 6.22;Evr 1.14;Iov 5.19;Ps 33.18-19;Ps 34.22;Ps 41.2;Ps 97.10;2Cor 1.10;2Pet 2.9;

12După ce și-a dat bine seama de cele întâmplate, s-a îndreptat spre casa Mariei, mama lui Ioan, zis și Marcu, unde erau adunați mulți laolaltă, și se rugau.

Fapt 4.23;Fapt 15.37;Fapt 12.5;

13A bătut la ușa care dădea în pridvor; și o slujnică, numită Roda, a venit să vadă cine e.

14A cunoscut glasul lui Petru: și de bucurie, în loc să deschidă, a alergat înăuntru să dea de veste că Petru stă înaintea porții.

15"Ești nebună!" i-au zis ei. Dar ea stăruia și spunea că el este. Ei, dimpotrivă, ziceau: "Este îngerul lui."

Gen 48.16;Mat 18.10;

16Petru însă bătea mereu. Au deschis, și au rămas încremeniți când l-au văzut.

17Petru le-a făcut semn cu mâna să tacă, le-a istorisit cum îl scosese Domnul din temniță, și a zis: "Spuneți lucrul acesta lui Iacov și fraților." Apoi a ieșit, și s-a dus într-alt loc.

Fapt 13.16;Fapt 19.33;Fapt 21.40;

18Când s-a făcut ziuă, ostașii au fost într-o mare fierbere, ca să știe ce s-a făcut Petru.

19Irod, după ce l-a căutat în toate părțile, și nu l-a aflat, a luat la cercetare pe păzitori, și a poruncit să-i omoare. În urmă s-a pogorât din Iudea la Cezarea, ca să rămână acolo.

Moartea lui Irod.

20Irod era foarte mâniat pe cei din Tir și din Sidon. Dar aceștia au venit toți într-un gând la el; și după ce au câștigat de partea lor pe Blast, care era mai mare peste odaia de dormit a împăratului, au cerut pace, pentru că țara lor se hrănea din țara împăratului.

1Împ 5.9-11;Ezec 27.17;

21Într-o zi anumită, Irod s-a îmbrăcat cu hainele lui împărătești, a șezut pe scaunul lui împărătesc, și le vorbea.

22Norodul a strigat: "Glas de Dumnezeu, nu de om!"

23Îndată l-a lovit un înger al Domnului, pentru că nu dăduse slavă lui Dumnezeu. Și a murit mâncat de viermi.

1Sam 25.38;2Sam 24.17;Ps 115.1;

24Însă Cuvântul lui Dumnezeu se răspândea tot mai mult, și numărul ucenicilor se mărea.

Isa 55.11;Fapt 6.7;Fapt 19.20;Col 1.6;

25Barnaba și Saul, după ce și-au împlinit însărcinarea, s-au întors din Ierusalim, luând cu ei pe Ioan, zis și Marcu.

Fapt 13.5-13;Fapt 15.37;Fapt 12.12;

Barnaba și Saul. Elima.

## 13

1În Biserica din Antiohia erau niște prooroci și învățători: Barnaba, Simon, numit Niger, Luciu din Cirena, Manaen, care fusese crescut împreună cu cârmuitorul Irod, și Saul.

Fapt 11.27;Fapt 14.26;Fapt 15.35;Fapt 11.22-26;Rom 16.21;

2Pe când slujeau Domnului și posteau, Duhul Sfânt a zis: "Puneți-Mi deoparte pe Barnaba și pe Saul pentru lucrarea la care i-am chemat."

Num 8.14;Fapt 9.15;Fapt 22.21;Rom 1.1;Gal 1.15;Gal 2.9;Mat 9.38;Fapt 14.26;Rom 10.15;Efes 3.7-8;1Tim 2.7;2Tim 1.11;Evr 5.4;

3Atunci, după ce au postit și s-au rugat, și-au pus mâinile peste ei, și i-au lăsat să plece.

Fapt 6.6;

4Barnaba și Saul, trimiși de Duhul Sfânt, s-au coborât la Seleucia, și de acolo au plecat cu corabia la Cipru.

Fapt 4.36;

5Ajunși la Salamina, au vestit Cuvântul lui Dumnezeu în sinagogile Iudeilor. Aveau de slujitor pe Ioan.

Fapt 13.46;Fapt 12.25;Fapt 15.37;

6După ce au străbătut toată insula până la Pafos, au întâlnit pe un vrăjitor, prooroc mincinos, un Iudeu, cu numele Bar-Isus,

Fapt 8.9;

7care era cu dregătorul Sergius Paulus, un om înțelept. Acesta din urmă a chemat pe Barnaba și pe Saul, și și-a arătat dorința să audă Cuvântul lui Dumnezeu.

8Dar Elima, vrăjitorul, - căci așa se tâlcuiește numele lui - le stătea împotrivă, și căuta să abată pe dregător de la credință.

Ex 7.11;2Tim 3.8;

9Atunci Saul, care se mai numește și Pavel, fiind plin de Duhul Sfânt, s-a uitat țintă la el,

Fapt 4.8;

10și a zis: "Om plin de toată viclenia și de toată răutatea, fiul dracului, vrăjmaș al oricărei neprihăniri, nu mai încetezi tu să strâmbi căile drepte ale Domnului?

Mat 13.38;Ioan 8.44;1Ioan 3.8;

11Acum, iată că mâna Domnului este împotriva ta: vei fi orb, și nu vei vedea soarele până la o vreme." Îndată a căzut peste el ceață și întuneric, și căuta bâjbâind niște oameni, care să-l ducă de mână.

Ex 9.3;1Sam 5.6;

12Atunci dregătorul, când a văzut ce se întâmplase, a crezut, și a rămas uimit de învățătura Domnului.

Pavel în Perga și Antiohia Pisidiei.

13Pavel și tovarășii lui au pornit cu corabia din Pafos, și s-au dus la Perga în Pamfilia. Ioan s-a despărțit de ei, și s-a întors la Ierusalim.

Fapt 15.38;

14Din Perga și-au urmat drumul înainte, și au ajuns la Antiohia din Pisidia. În ziua Sabatului, au intrat în sinagogă și au șezut jos.

Fapt 16.13;Fapt 17.2;Fapt 18.4;

15După citirea Legii și a Proorocilor, fruntașii sinagogii au trimis să le zică: "Fraților, dacă aveți un cuvânt de îndemn pentru norod, vorbiți".

Luc 4.16;Fapt 13.27;Evr 13.22;

16Pavel s-a sculat, a făcut semn cu mâna, și a zis: "Bărbați Israeliți și voi care vă temeți de Dumnezeu, ascultați!

Fapt 12.17;Fapt 13.26-43;Fapt 10.35;

17Dumnezeul acestui popor Israel a ales pe părinții noștri. A ridicat la cinste pe norodul acesta, în timpul șederii lui în țara Egiptului, și l-a scos din Egipt cu brațul Său cel puternic.

Deut 7.6-7;Ex 1.1;Ps 105.23-24;Fapt 7.17;Ex 6.6;Ex 13.14-16;

18Timp de aproape patruzeci de ani, le-a suferit purtarea în pustie.

Ex 16.35;Num 14.33-34;Ps 95.9-10;Fapt 7.36;

19Și, după ce a nimicit șapte popoare în țara Canaanului, le-a dat de moștenire pământul lor, pentru aproape patru sute cincizeci de ani.

Deut 7.1;Ios 14.1-2;Ps 78.55;

20După aceste lucruri le-a dat judecători, până la proorocul Samuel.

Iuda 16;1Sam 3.20;

21Ei au cerut atunci un împărat. Și, timp de aproape patruzeci de ani, Dumnezeu le-a dat pe Saul, fiul lui Chis, din seminția lui Beniamin;

1Sam 8.5:10.1;

22apoi l-a înlăturat, și le-a ridicat împărat pe David, despre care a mărturisit astfel: "Am găsit pe David, fiul lui Iese, om după inima Mea, care va împlini toate voile Mele."

1Sam 15.23-28;1Sam 16.1;Osea 13.11;1Sam 16.13;2Sam 2.4;2Sam 5.3;Ps 89.20;1Sam 13.14;Fapt 7.46;

23Din sămânța lui David, Dumnezeu, după făgăduința Sa, a ridicat lui Israel un Mântuitor, care este Isus.

Isa 11.1;Luc 1.32-69;Fapt 2.30;Rom 1.3;2Sam 7.12;Ps 132.11;Mat 1.21;Rom 11.26;

24Înainte de venirea Lui, Ioan propovăduise botezul pocăinței la tot norodul lui Israel.

Mat 3.1;Luc 3.3;

25Și Ioan, când era la sfârșitul însărcinării lui, zicea: "Cine credeți că sunt eu? Nu sunt Acela; ci iată că după mine vine Unul, căruia eu nu sunt vrednic să-i dezleg încălțămintea picioarelor."

Mat 3.11;Marc 1.7;Luc 3.16;Ioan 1.20-27;

26Fraților, fii ai neamului lui Avraam, și cei ce vă temeți de Dumnezeu, vouă v-a fost trimis Cuvântul acestei mântuiri.

Mat 10.6;Luc 24.47;Fapt 3.26;Fapt 13.46;

27Căci locuitorii din Ierusalim și mai marii lor n-au cunoscut pe Isus; și prin faptul că L-au osândit, au împlinit cuvintele proorocilor, care se citesc în fiecare Sabat.

Luc 23.34;Fapt 3.17;1Cor 2.8;Fapt 13.14-15;Fapt 15.21;Luc 24.20-44;Fapt 26.22;Fapt 28.23;

28Măcar că n-au găsit în El nici o vină de moarte, totuși ei au cerut lui Pilat să-L omoare.

Mat 27.22;Marc 15.13-14;Luc 23.21-22;Ioan 19.6-15;Fapt 3.13-14;

29Și, după ce au împlinit tot ce este scris despre El, L-au dat jos de pe lemn, și L-au pus într-un mormânt.

Luc 18.31;Luc 24.44;Ioan 19.28-37;Mat 27.59;Marc 15.46;Luc 23.53;Ioan 19.38;

30Dar Dumnezeu L-a înviat din morți.

31El S-a arătat, timp de mai multe zile celor ce se suiseră cu El din Galilea la Ierusalim, și care acum sunt martorii Lui înaintea norodului.

Mat 28.16;Fapt 1.3;1Cor 15.5-7;Fapt 1.11;Fapt 1.8;Fapt 2.32;Fapt 3.15;Fapt 5.32;

32Și noi vă aducem vestea aceasta bună că făgăduința făcută părinților noștri,

Gen 3.15;Gen 12.3;Gen 22.18;Fapt 26.6;Rom 4.13;Gal 3.16;

33Dumnezeu a împlinit-o pentru noi, copiii lor, înviind pe Isus; după cum este scris în psalmul al doilea: "Tu ești Fiul Meu, astăzi Te-am născut."

Ps 2.7;Evr 1.5;Evr 5.5;

34Că L-a înviat din morți, așa că nu Se va mai întoarce în putrezire, a spus-o când a zis: "Vă voi împlini cu toată credincioșia făgăduințele sfinte, pe care le-am făcut lui David."

Isa 55.3;

35De aceea mai zice și în alt psalm: "Nu vei îngădui ca Sfântul Tău să vadă putrezirea."

Ps 16.10;Fapt 2.31;

36Și David, după ce a slujit celor din vremea lui, după planul lui Dumnezeu, a murit, a fost îngropat lângă părinții săi, și a văzut putrezirea.

1Împ 2.10;Fapt 2.29;

37Dar Acela, pe care L-a înviat Dumnezeu, n-a văzut putrezirea.

38Să știți dar, fraților, că în El vi se vestește iertarea păcatelor;

Ier 31.34;Dan 9.24;Luc 24.47;1Ioan 2.12;

39și oricine crede, este iertat prin El de toate lucrurile de care n-ați putut fi iertați prin Legea lui Moise.

Isa 53.11;Rom 3.28;Rom 8.3;Evr 7.19;

40Astfel, luați seama să nu vi se întâmple ce se spune în prooroci:

Isa 29.14;Hab 1.5;

41"Uitați-vă, disprețuitorilor, mirați-vă și pieriți; căci în zilele voastre, am să fac o lucrare, pe care n-o veți crede nicidecum, dacă v-ar istorisi-o cineva."

Prigonirile Iudeilor.

42Când au ieșit afară, Neamurile i-au rugat să le vorbească și în Sabatul viitor despre aceleași lucruri.

43Și după ce s-a împrăștiat adunarea, mulți din Iudei și din prozeliții evlavioși au mers după Pavel și Barnaba, care stăteau de vorbă cu ei, și-i îndemnau să stăruie în harul lui Dumnezeu.

Fapt 11.23;Fapt 14.22;Tit 2.11;Evr 12.15;1Pet 5.12;

44În Sabatul viitor, aproape toată cetatea s-a adunat ca să audă Cuvântul lui Dumnezeu.

45Iudeii, când au văzut noroadele, s-au umplut de pizmă, vorbeau împotriva celor spuse de Pavel, și-l batjocoreau.

Fapt 18.6;1Pet 4.4;Iuda 10;

46Dar Pavel și Barnaba le-au zis cu îndrăzneală: "Cuvântul lui Dumnezeu trebuia vestit mai întâi vouă; dar fiindcă voi nu-l primiți, și singuri vă judecați nevrednici de viața veșnică, iată că ne întoarcem spre Neamuri.

Mat 10.6;Fapt 3.26;Fapt 13.26;Rom 1.16;Ex 32.10;Deut 32.21;Isa 55.5;Mat 21.43;Rom 10.19;Fapt 18.6;Fapt 28.28;

47Căci așa ne-a poruncit Domnul: "Te-am pus ca să fii Lumina Neamurilor, ca să duci mântuirea până la marginile pământului."

Isa 42.6;Isa 49.6;Luc 2.32;

48Neamurile se bucurau când au auzit lucrul acesta și preamăreau Cuvântul Domnului. Și toți cei ce erau rânduiți să capete viața veșnică, au crezut.

Fapt 2.47;

49Cuvântul Domnului se răspândea în toată țara.

50Dar Iudeii au întărâtat pe femeile cucernice cu vază și pe fruntașii cetății, au stârnit o prigonire împotriva lui Pavel și Barnaba, și i-au izgonit din hotarele lor.

2Tim 3.11;

51Pavel și Barnaba au scuturat praful de pe picioare împotriva lor, și s-au dus în Iconia,

Mat 10.14;Marc 6.11;Luc 9.5;Fapt 18.8;

52în timp ce ucenicii erau plini de bucurie și de Duhul Sfânt.

Mat 5.12;Ioan 16.22;Fapt 2.46;

Pavel în Iconia.

## 14

1În Iconia, Pavel și Barnaba au intrat în sinagoga Iudeilor, și au vorbit în așa fel că o mare mulțime de Iudei și de Greci au crezut.

2Dar Iudeii care n-au crezut, au întărâtat și au răzvrătit sufletele Neamurilor împotriva fraților.

3Totuși au rămas destul de multă vreme în Iconia și vorbeau cu îndrăzneală în Domnul, care adeverea Cuvântul privitor la harul Său, și îngăduia să se facă semne și minuni prin mâinile lor.

4Mulțimea din cetate s-a dezbinat: unii erau cu Iudeii, alții cu apostolii.

Fapt 13.3;

5Neamurile și Iudeii, în învoire cu mai marii lor, s-au pus în mișcare, că să-i batjocorească și să-i ucidă cu pietre.

2Tim 3.11;

6Pavel și Barnaba au înțeles lucrul acesta, și au fugit în cetățile Licaoniei: Listra și Derbe, și în ținutul de primprejur.

Mat 10.23;

7Și au propovăduit Evanghelia acolo.

8În Listra era un om neputincios de picioare, olog din naștere, care nu umblase niciodată.

Fapt 3.2;

9El ședea jos și asculta pe Pavel când vorbea. Pavel s-a uitat țintă la el, și fiindcă a văzut că are credință ca să fie tămăduit,

Mat 8.10;Mat 9.28-29;

10a zis cu glas tare: "Scoală-te drept în picioare." Și el s-a sculat dintr-o săritură, și a început să umble.

Isa 35.6;

11La vederea celor făcute de Pavel, noroadele și-au ridicat glasul, și au zis în limba licaoneană: "Zeii s-au pogorât la noi în chip omenesc."

Fapt 8.10;Fapt 28.6;

12Pe Barnaba îl numeau Jupiter, iar pe Pavel Mercur, pentru că mânuia cuvântul.

13Preotul lui Jupiter, al cărui templu era la intrarea cetății, a adus tauri și cununi înaintea porților, și voia să le aducă jertfă, împreună cu noroadele.

Dan 2.46;

14Apostolii Barnaba și Pavel, când au auzit lucrul acesta, și-au rupt hainele, au sărit în mijlocul norodului, și au strigat:

Mat 26.65;

15"Oamenilor, de ce faceți lucrul acesta? Și noi suntem oameni de aceeași fire cu voi; noi vă aducem o veste bună, ca să vă întoarceți de la aceste lucruri deșarte la Dumnezeul cel viu, care a făcut cerul, pământul și marea, și tot ce este în ele.

Fapt 10.26;Iac 5.17;Apoc 19.10;1Sam 12.21;1Împ 16.13;Ier 14.22;Amos 2.4;1Cor 8.4;1Tes 1.9;Gen 1.1;Ps 33.6;Ps 146.6;Apoc 14.7;

16El, în veacurile trecute, a lăsat pe toate Neamurile să umble pe căile lor,

Ps 81.12;Fapt 17.30;1Pet 4.3;

17măcar că, drept vorbind, nu s-a lăsat fără mărturie, întrucât v-a făcut bine, v-a trimis ploi din cer, și timpuri roditoare, v-a dat hrană din belșug, și v-a umplut inimile de bucurie."

Fapt 17.27;Rom 1.20;Lev 26.4;Deut 11.14;Deut 28.12;Iov 5.10;Ps 65.10;Ps 68.9;Ps 147.8;Ier 14.22;Mat 5.45;

18Abia au putut să împiedice, cu vorbele acestea, pe noroade, să le aducă jertfă.

Pavel în Derbe și Antiohia.

19Atunci au venit pe neașteptate din Antiohia și Iconia niște Iudei, care au ațâțat pe noroade. Aceștia, după ce au împroșcat pe Pavel cu pietre, l-au târât afară din cetate, crezând că a murit.

Fapt 13.45;2Cor 11.25;2Tim 3.11;

20Când l-au înconjurat însă ucenicii, Pavel s-a sculat și a intrat în cetate. A doua zi, a plecat cu Barnaba la Derbe.

21După ce au propovăduit Evanghelia în cetatea aceasta, și au făcut mulți ucenici, s-au întors la Listra, la Iconia și la Antiohia,

Mat 28.19;

22întărind sufletele ucenicilor. El îi îndemna să stăruie în credință și spunea că în Împărăția lui Dumnezeu trebuie să intrăm prin multe necazuri.

Fapt 11.23;Fapt 13.43;Mat 10.38;Mat 16.24;Luc 22.28-29;Rom 8.17;2Tim 2.11-12;2Tim 3.12;

23Au rânduit prezbiteri în fiecare Biserică, și după ce s-au rugat și au postit, i-au încredințat în mâna Domnului, în care crezuseră.

Tit 1.5;

24Au trecut apoi prin Pisidia, au venit în Pamfilia,

25au vestit Cuvântul în Perga, și s-au pogorât la Atalia.

26De acolo au mers cu corabia la Antiohia, de unde fuseseră încredințați în grija harului lui Dumnezeu, pentru lucrarea, pe care o săvârșiseră.

Fapt 13.1-3;Fapt 15.40;

27După venirea lor, au adunat Biserica, și au istorisit tot ce făcuse Dumnezeu prin ei, și cum deschisese Neamurilor ușa credinței.

Fapt 15.4-12;Fapt 21.19;1Cor 16.9;2Cor 2.12;Col 4.3;Apoc 3.8;

28Și au rămas destul de multă vreme acolo cu ucenicii.

Adunarea Bisericii din Ierusalim.

## 15

1Câțiva oameni, veniți din Iudea, învățau pe frați și ziceau: Dacă nu sunteți tăiați împrejur după obiceiul lui Moise, nu puteți fi mântuiți."

Gal 2.12;Ioan 7.22;Fapt 15.5;Gal 5.2;Filip 3.2;Col 2.8-16;Gen 17.10;Lev 12.3;

2Pavel și Barnaba au avut cu ei un viu schimb de vorbe și păreri deosebite; și frații au hotărât ca Pavel și Barnaba, și câțiva dintre ei, să se suie la Ierusalim la apostoli și prezbiteri, ca să-i întrebe asupra acestei neînțelegeri.

Gal 2.1;

3După ce au fost petrecuți de Biserică până afară din cetate, și-au urmat drumul prin Fenicia și Samaria, istorisind întoarcerea Neamurilor la Dumnezeu; și au făcut o mare bucurie tuturor fraților.

Rom 15.24;1Cor 16.6-11;Fapt 14.27;

4Când au ajuns la Ierusalim, au fost primiți de Biserică, de apostoli și de prezbiteri, și au istorisit tot ce făcuse Dumnezeu prin ei.

Fapt 15.12;Fapt 14.27;Fapt 21.19;

5Atunci unii din partida Fariseilor, care crezuseră, s-au ridicat, și au zis că Neamurile trebuie să fie tăiate împrejur, și să li se ceară să păzească Legea lui Moise.

Fapt 15.1;

6Apostolii și prezbiterii s-au adunat laolaltă, ca să vadă ce este de făcut.

7După ce s-a făcut multă vorbă, s-a sculat Petru și le-a zis: "Fraților, știți că Dumnezeu, de o bună bucată de vreme, a făcut o alegere între voi, ca, prin gura mea, Neamurile să audă cuvântul Evangheliei, și să creadă.

Fapt 10.20;Fapt 11.12;

8Și Dumnezeu, care cunoaște inimile, a mărturisit pentru ei, și le-a dat Duhul Sfânt ca și nouă.

1Cron 28.9;Fapt 1.24;Fapt 10.44;

9N-a făcut nici o deosebire între noi și ei, întrucât le-a curățit inimile prin credință.

Rom 10.11;Fapt 10.15-43;1Cor 1.2;1Pet 1.22;

10Acum dar, de ce ispitiți pe Dumnezeu, și puneți pe grumazul ucenicilor un jug, pe care nici părinții noștri, nici noi nu l-am putut purta?

Mat 23.4;Gal 5.1;

11Ci credem că noi, ca și ei, suntem mântuiți prin harul Domnului Isus."

Rom 3.24;Efes 2.8;Tit 2.11;Tit 3.4-5;

12Toată adunarea a tăcut, și a ascultat pe Barnaba și pe Pavel, care au istorisit toate semnele și minunile, pe care le făcuse Dumnezeu prin ei în mijlocul Neamurilor.

Fapt 14.27;

Hotărârea Bisericii.

13Când au încetat ei de vorbit, Iacov a luat cuvântul, și a zis: "Fraților, ascultați-mă!

Fapt 12.17;

14Simon a spus cum mai întâi Dumnezeu Și-a aruncat privirile peste Neamuri, ca să aleagă din mijlocul lor un popor, care să-I poarte Numele.

Fapt 15.7;

15Și cu faptul acesta se potrivesc cuvintele proorocilor, după cum este scris:

16"După aceea, Mă voi întoarce, și voi ridica din nou cortul lui David din prăbușirea lui, îi voi zidi dărâmăturile, și-l voi înălța din nou:

Amos 9.11-12;

17pentru ca rămășița de oameni să caute pe Domnul, ca și toate Neamurile peste care este chemat Numele Meu,

18zice Domnul, care face aceste lucruri, și căruia Îi sunt cunoscute din veșnicie."

19De aceea, eu sunt de părere să nu se pună greutăți acelora dintre Neamuri care se întorc la Dumnezeu;

Fapt 15.28;1Tes 1.9;

20ci să li se scrie doar să se ferească de pângăririle idolilor, de curvie, de dobitoace sugrumate și de sânge.

Gen 35.2;Ex 20.3-23;Ezec 20.30;1Cor 8.1;1Cor 10.20-28;Apoc 2.14-20;1Cor 6.9-18;Gal 5.19;Efes 5.3;Col 3.5;1Tes 4.3;1Pet 4.3;Gen 9.4;Lev 3.17;Deut 12.16-23;

21Căci încă din vechime, Moise are în fiecare cetate oameni, care-l propovăduiesc, fiindcă este citit în sinagogi în toate zilele de Sabat."

Fapt 13.15-27;

22Atunci apostolii și prezbiterii și întreaga Biserică au găsit cu cale să aleagă vreo câțiva dintre ei, și să-i trimită la Antiohia, împreună cu Pavel și Barnaba. Și au ales pe Iuda, zis și Barsaba, și pe Sila, oameni cu vază între frați.

Fapt 1.28;

23Și au scris astfel prin ei: "Apostolii, prezbiterii (Sau: bătrâni.) și frații: către frații dintre Neamuri, care sunt în Antiohia, în Siria și în Cilicia, plecăciune!

24Fiindcă am auzit că unii, plecați dintre noi, fără vreo însărcinare din partea noastră, v-au tulburat prin vorbirile lor, și v-au zdruncinat sufletele, zicând să vă tăiați împrejur și să păziți Legea;

Fapt 15.1;Gal 2.4;Gal 5.12;Tit 1.10-11;

25noi, după ce ne-am adunat cu toții laolaltă, cu un gând, am găsit cu cale să alegem niște oameni, și să-i trimitem la voi, împreună cu preaiubiții noștri Barnaba și Pavel,

26oamenii aceștia, care și-au pus în joc viața pentru Numele Domnului nostru Isus Hristos.

Fapt 13.50;Fapt 14.19;1Cor 15.30;2Cor 11.23-26;

27Am trimis dar pe Iuda și pe Sila, care vă vor spune prin viu grai aceleași lucruri.

28Căci s-a părut nimerit Duhului Sfânt și nouă, să nu mai punem peste voi nici o altă greutate decât ceea ce trebuie,

29adică: să vă feriți de lucrurile jertfite idolilor, de sânge, de dobitoace sugrumate, și de curvie, lucruri de care, dacă vă veți păzi, va fi bine de voi. Fiți sănătoși."

Fapt 15.20;Fapt 21.25;Apoc 2.14-20;Lev 17.14;

Hotărârea adusă în Antiohia.

30Ei deci, și-au luat rămas bun de la Biserică, și s-au dus la Antiohia, unde au dat epistola mulțimii adunate.

31După ce au citit-o, frații s-au bucurat de îmbărbătarea, pe care le-o aducea.

32Iuda și Sila, care și ei erau prooroci, au îndemnat pe frați, și i-au întărit cu multe cuvinte.

Fapt 14.22;Fapt 18.23;

33După câtăva vreme, frații i-au lăsat să se întoarcă în pace la aceia de care fuseseră trimiși.

1Cor 16.11;Evr 11.31;

34Totuși Sila a găsit cu cale să rămână acolo.

35Pavel și Barnaba au rămas în Antiohia, și învățau pe norod și propovăduiau, cu mulți alții, Cuvântul Domnului.

Fapt 13.1;

Pavel cercetează Bisericile.

36După câteva zile, Pavel a zis lui Barnaba: "Să ne întoarcem, și să mergem pe la frații din toate cetățile, în care am vestit Cuvântul Domnului, ca să vedem ce mai fac."

Fapt 13.4-51;Fapt 14.1-25;

37Barnaba voia să ia cu el și pe Ioan, numit Marcu;

Fapt 12.12-25;Fapt 13.5;Col 4.10;2Tim 4.11;Filim 24;

38dar Pavel socotea că nu este bine să ia cu ei pe acela, care îi părăsise din Pamfilia, și nu-i însoțise în lucrarea lor.

Fapt 13.13;

39Neînțelegerea aceasta a fost destul de mare, ca să-i facă să se despartă unul de altul. Barnaba a luat cu el pe Marcu, și a plecat cu corabia la Cipru.

40Pavel și-a ales pe Sila, și a plecat, după ce a fost încredințat de frați în grija harului Domnului.

Fapt 14.26;

41El a străbătut Siria și Cilicia, întărind Bisericile.

Fapt 16.5;

Timotei. - Vedenia lui Pavel.

## 16

1În urmă, Pavel s-a dus la Derbe și la Listra. Și iată că acolo era un ucenic, numit Timotei, fiul unei iudeice credincioase și al unui tată Grec.

Fapt 14.6;Fapt 19.22;Rom 16.21;1Cor 4.17;Filip 2.19;1Tes 3.2;1Tim 1.2;2Tim 1.2;2Tim 1.5;

2Frații din Listra și Iconia îl vorbeau de bine.

Fapt 6.3;

3Pavel a vrut să-l ia cu el; și, după ce l-a luat, l-a tăiat împrejur, din pricina Iudeilor, care erau în acele locuri; căci toți știau că tatăl lui era Grec.

1Cor 9.20;Gal 2.3;Gal 5.2;

4Pe când trecea prin cetăți, învăța pe frați să păzească hotărârile apostolilor și prezbiterilor din Ierusalim.

Fapt 15.28-29;

5Bisericile se întăreau în credință, și sporeau la număr din zi în zi.

Fapt 15.41;

6Fiindcă au fost opriți de Duhul Sfânt să vestească Cuvântul în Asia, au trecut prin ținutul Frigiei și Galatiei.

7Ajunși lângă Misia, se pregăteau să intre în Bitinia; dar Duhul lui Isus nu le-a dat voie.

8Au trecut atunci prin Misia, și s-au pogorât la Troa.

2Cor 2.12;2Tim 4.13;

9Noaptea, Pavel a avut o vedenie: un om din Macedonia sta în picioare și i-a făcut următoarea rugăminte: "Treci în Macedonia, și ajută-ne!"

Fapt 10.30;2Cor 2.13;

10După vedenia aceasta a lui Pavel, am căutat îndată să ne ducem în Macedonia, căci înțelegeam că Domnul ne cheamă să le vestim Evanghelia.

Pavel la Filipi. - Lidia.

11După ce am pornit din Troa, am mers cu corabia drept la Samotracia, și a doua zi ne-am oprit la Neapolis.

12De acolo ne-am dus la Filipi, care este cea dintâi cetate dintr-un ținut al Macedoniei, și o colonie romană. În cetatea aceasta am stat câteva zile.

Filip 1.1;

13În ziua Sabatului am ieșit afară pe poarta cetății, lângă un râu, unde credeam că se află un loc de rugăciune. Am șezut jos, și am vorbit femeilor, care erau adunate laolaltă.

14Una din ele, numită Lidia, vânzătoare de purpură, din cetatea Tiatira, era o femeie temătoare de Dumnezeu, și asculta. Domnul i-a deschis inima, ca să ia aminte la cele ce spunea Pavel.

Luc 24.45;

15După ce a fost botezată, ea și casa ei, ne-a rugat și ne-a zis: "Dacă mă socotiți credincioasă Domnului, intrați și rămâneți în casa mea." Și ne-a silit să intrăm.

Gen 19.3;Gen 33.11;Jud 19.21;Luc 24.29;Luc 13.2;

O slujnică ghicitoare - Temnicerul din Filipi.

16Pe când ne duceam la locul de rugăciune, ne-a ieșit înainte o roabă, care avea un duh de ghicire (Grecește: Un duh al lui Piton.). Prin ghicire, ea aducea mult câștig stăpânilor ei.

1Sam 28.7;Fapt 19.24;

17Roaba aceasta s-a luat după Pavel și după noi, și striga: "Oamenii aceștia sunt robii Dumnezeului Celui Prea Înalt și ei vă vestesc calea mântuirii."

18Așa a făcut ea timp de mai multe zile. Pavel, necăjit, s-a întors, și a zis duhului: "În Numele lui Isus Hristos îți poruncesc să ieși din ea." Și a ieșit chiar în ceasul acela.

Marc 1.25-34;Marc 16.17;

19Când au văzut stăpânii roabei că s-a dus nădejdea câștigului lor, au pus mâna pe Pavel și pe Sila și i-au târât în piață înaintea fruntașilor.

Fapt 19.25-26;2Cor 6.5;Mat 10.18;

20I-au dat pe mâna dregătorilor, și au zis: "Oamenii aceștia ne tulbură cetatea; sunt niște Iudei,

1Împ 18.17;Fapt 17.6;

21care vestesc niște obiceiuri, pe care noi, Romanii nu trebuie nici să le primim, nici să le urmăm."

22Norodul s-a ridicat și el împotriva lor, și dregătorii au pus să le smulgă hainele de pe ei, și au poruncit să-i bată cu nuiele.

2Cor 6.5;2Cor 11.23-25;1Tes 2.2;

23După ce le-au dat multe lovituri, i-au aruncat în temniță, și au dat în grijă temnicerului să-i păzească bine.

24Temnicerul, ca unul care primise o astfel de poruncă, i-a aruncat în temnița dinăuntru, și le-a băgat picioarele în butuci.

25Pe la miezul nopții, Pavel și Sila se rugau, și cântau cântări de laudă lui Dumnezeu; iar cei închiși îi ascultau.

26Deodată, s-a făcut un mare cutremur de pământ, așa că s-au clătinat temeliile temniței. Îndată, s-au deschis toate ușile, și s-au dezlegat legăturile fiecăruia.

Fapt 4.31;Fapt 5.19;Fapt 12.7-10;

27Temnicerul s-a deșteptat; și, când a văzut ușile temniței deschise, a scos sabia, și era să se omoare, căci credea că cei închiși au fugit.

28Dar Pavel a strigat cu glas tare: "Să nu-ți faci nici un rău, căci toți suntem aici."

29Atunci temnicerul a cerut o lumină, a sărit înăuntru, și, tremurând de frică, s-a aruncat la picioarele lui Pavel și ale lui Sila;

30i-a scos afară, și le-a zis: "Domnilor, ce trebuie să fac ca să fiu mântuit?"

Luc 3.10;Fapt 2.37;Fapt 9.6;

31Pavel și Sila i-au răspuns: "Crede în Domnul Isus, și vei fi mântuit tu și casa ta."

Ioan 3.16-36;Ioan 6.47;1Ioan 5.10;

32Și i-au vestit Cuvântul Domnului, atât lui cât și tuturor celor din casa lui.

33Temnicerul i-a luat cu el, chiar în ceasul acela din noapte, le-a spălat rănile, și a fost botezat îndată, el și toți ai lui.

34După ce i-a dus în casă, le-a pus masa, și s-a bucurat cu toată casa lui că a crezut în Dumnezeu.

Luc 5.29;Luc 19.6;

Pavel și Sila slobozi.

35Când s-a făcut ziuă, dregătorii au trimis pe cei ce purtau nuielele (Grecește: lictori.), să spună temnicerului: "Dă drumul oamenilor acelora."

36Și temnicerul a spus lui Pavel aceste cuvinte: "Dregătorii au trimis să vi se dea drumul; acum dar, ieșiți afară, și duceți-vă în pace."

37Dar Pavel le-a zis: "După ce ne-au bătut cu nuiele în fața tuturor, fără să fim judecați, pe noi, care suntem romani, ne-au aruncat în temniță, și acum ne scot afară pe ascuns! Nu merge așa! Să vină ei singuri să ne scoată afară!"

Fapt 22.25;

38Cei ce purtau nuielele, au spus aceste cuvinte dregătorilor. Aceștia s-au temut, când au auzit că sunt romani.

39Dregătorii au venit să-i potolească, i-au scos afară din temniță, și i-au rugat să părăsească cetatea.

Mat 8.34;

40Ei au ieșit din temniță, și au intrat în casa Lidiei; și, după ce au văzut și mângâiat pe frați, au plecat.

Fapt 16.14;

Pavel la Tesalonic.

## 17

1Pavel și Sila au trecut prin Amfipoli și Apolonia, și au venit în Tesalonic, unde era o sinagogă a Iudeilor.

2Pavel, după obiceiul său, a intrat în sinagogă. Trei zile de Sabat a vorbit cu ei din Scripturi,

Luc 4.16;Fapt 9.20;Fapt 13.5-14;Fapt 14.1;Fapt 16.13;Fapt 19.8;

3dovedind și lămurind, că Hristosul trebuia să pătimească și să învie din morți. "Și acest Isus, pe care vi-L vestesc eu", zicea el, "este Hristosul."

Luc 24.26-46;Fapt 18.28;Gal 3.1;

4Unii din ei, și o mare mulțime de Greci temători de Dumnezeu, și multe femei de frunte au crezut, și au trecut de partea lui Pavel și a lui Sila.

Fapt 28.24;Fapt 15.22-40;

5Dar Iudeii care nu crezuseră, de pizmă, au luat cu ei niște oameni fără căpătâi din mulțime, au făcut gloată, și au întărâtat cetatea. S-au năpustit asupra casei lui Iason, și căutau pe Pavel și pe Sila, ca să-i aducă afară la norod.

6Fiindcă nu i-au găsit, au târât pe Iason și pe vreo câțiva frați înaintea dregătorilor cetății, și strigau: "Oamenii aceștia, care au răscolit lumea, au venit și aici,

Rom 16.21;Fapt 16.20;

7și Iason i-a găzduit. Ei toți lucrează împotriva poruncilor Cezarului, și spun că este un alt Împărat: Isus."

Luc 23.2;Ioan 19.12;1Pet 2.13;

8Prin aceste vorbe, Iudeii au tulburat norodul și pe dregătorii cetății,

9care au dat drumul lui Iason și celorlalți, numai după ce au căpătat de la ei un zălog.

Pavel la Berea.

10Frații au trimis îndată, noaptea, pe Pavel și pe Sila la Berea. Când au sosit, au intrat în sinagoga Iudeilor.

Fapt 9.25;Fapt 17.14;

11Iudeii aceștia aveau o inimă mai aleasă decât cei din Tesalonic. Au primit Cuvântul cu toată râvna, și cercetau Scripturile în fiecare zi, ca să vadă dacă ce li se spunea, este așa.

Isa 34.16;Luc 16.29;Ioan 5.39;

12Mulți dintre ei și din femeile cu vază ale Grecilor, și mulți bărbați au crezut.

13Dar Iudeii din Tesalonic, când au aflat că Pavel vestea Cuvântul lui Dumnezeu și în Berea, au venit acolo, ca să tulbure și să ațâțe noroadele.

14Atunci frații au pornit îndată pe Pavel spre mare; Sila și Timotei au rămas în Berea.

Mat 10.23;

Pavel la Atena.- Cuvântarea

15Cei ce însoțeau pe Pavel, l-au dus până la Atena. Apoi s-au întors, cu însărcinarea să ducă lui Sila și lui Timotei porunca să vină cât mai curând la el.

Fapt 18.5;

16Pe când îi aștepta Pavel în Atena, i se întărâta duhul la vederea acestei cetăți pline de idoli.

2Pet 2.8;

17În sinagogă stătea deci de vorbă cu Iudeii și cu oamenii temători de Dumnezeu, iar în piață stătea de vorbă în fiecare zi cu aceia pe care-i întâlnea.

18Unii din filosofii epicurieni și stoici au intrat în vorbă cu el. Și unii ziceau: "Ce vrea să spună palavragiul acesta?" Alții, când l-au auzit că vestește pe Isus și învierea, ziceau: "Pare că vestește niște dumnezei străini."

19Atunci l-au luat, l-au dus la Areopag, și au zis: "Putem să știm care este această învățătură nouă, pe care o vestești tu?

20Fiindcă tu ne aduci ceva ciudat la auz. Am vrea dar să știm ce vrea să zică aceasta."

21Căci toți Atenienii și străinii, care stăteau în Atena, nu-și petreceau vremea cu nimic altceva decât să spună sau să asculte ceva nou.

22Pavel a stat în picioare în mijlocul Areopagului, și a zis: "Bărbați Atenieni! În toate privințele vă găsesc foarte religioși.

23Căci, pe când străbăteam cetatea voastră și mă uitam de aproape la lucrurile la care vă închinați voi, am descoperit chiar și un altar, pe care este scris: "Unui Dumnezeu necunoscut!" Ei bine, ceea ce voi cinstiți, fără să cunoașteți, aceea vă vestesc eu.

24Dumnezeu, care a făcut lumea și tot ce este în ea, este Domnul cerului și al pământului, și nu locuiește în temple făcute de mâini.

Fapt 14.15;Mat 11.25;Fapt 7.48;

25El nu este slujit de mâini omenești, ca și când ar avea trebuință de ceva, El, care dă tuturor viața, suflarea și toate lucrurile.

Ps 50.8;Gen 2.7;Num 16.22;Iov 12.10;Iov 27.3;Iov 33.4;Isa 42.5;Isa 57.16;Zah 12.1;

26El a făcut ca toți oamenii, ieșiți dintr-unul singur, să locuiască pe toată fața pământului; le-a așezat anumite vremuri și a pus anumite hotare locuinței lor,

Deut 32.8;

27ca ei să caute pe Dumnezeu, și să se silească să-L găsească bâjbâind, măcar că nu este departe de fiecare din noi.

Rom 1.20;Fapt 14.47;

28Căci în El avem viața, mișcarea și ființa, după cum au zis și unii din poeții voștri: "Suntem din neamul lui..."

Col 1.17;Evr 1.3;Tit 1.12;

29Astfel dar, fiindcă suntem de neam din Dumnezeu, nu trebuie să credem că Dumnezeirea este asemenea aurului sau argintului sau pietrei cioplite cu meșteșugirea și iscusința omului.

Isa 40.18;

30Dumnezeu nu ține seama de vremurile de neștiință, și poruncește acum tuturor oamenilor de pretutindeni să se pocăiască;

Fapt 14.16;Rom 3.25;Luc 24.47;Tit 2.11-12.1Pet;Tit 4.3;

31pentru că a rânduit o zi, în care va judeca lumea după dreptate, prin Omul, pe care L-a rânduit pentru aceasta și despre care a dat tuturor oamenilor o dovadă netăgăduită prin faptul că L-a înviat din morți..."

Fapt 10.42;Rom 2.16;Rom 14.10;Fapt 2.24;

32Când au auzit ei de învierea morților, unii își băteau joc, iar alții au zis: "Asupra acestor lucruri te vom asculta altădată."

33Astfel, Pavel a ieșit din mijlocul lor.

34Totuși unii au trecut de partea lui, și au crezut; între aceștia era Dionisie Areopagitul, o femeie numită Damaris, și alții împreună cu ei.

Pavel la Corint.

## 18

1După aceea, Pavel a plecat din Atena, și s-a dus la Corint.

2Acolo a găsit pe un Iudeu, numit Acuila, de neam din Pont, venit de curând din Italia, cu nevasta sa Priscila, de oarece Claudiu poruncise ca toți Iudeii să plece din Roma. A venit la ei.

Rom 16.3;1Cor 16.19;2Tim 4.19;

3Și, fiindcă avea același meșteșug, a rămas la ei, și lucrau: meseria lor era facerea corturilor.

Fapt 20.34;1Cor 4.12;1Tes 2.9;2Tes 3.8;

4Pavel vorbea în sinagogă în fiecare zi de Sabat, și îndupleca pe Iudei și pe Greci.

Fapt 17.2;

5Dar când au venit Sila și Timotei din Macedonia, Pavel s-a dedat în totul propovăduirii, și dovedea Iudeilor că Isus este Hristosul.

Fapt 17.14-15;Iov 32.18;Fapt 17.3;Fapt 18.28;

6Fiindcă Iudeii i se împotriveau și-l batjocoreau, Pavel și-a scuturat hainele, și le-a zis: "Sângele vostru să cadă asupra capului vostru; eu sunt curat. De acum încolo, mă voi duce la Neamuri."

Fapt 13.45;1Pet 4.4;Neem 5.13;Mat 10.14;Fapt 13.51;Lev 20.9-12;2Sam 1.16;Ezec 18.13;Ezec 33.4;Ezec 3.18-19;Ezec 33.9;Fapt 20.26;Fapt 13.46;Fapt 28.28;

7Și după ce a ieșit de acolo, a intrat în casa unui om temător de Dumnezeu, numit Iust, a cărui casă era vecină cu sinagoga.

8Dar Crisp, fruntașul sinagogii, a crezut în Domnul împreună cu toată casa lui. Și mulți dintre Corinteni, care auziseră pe Pavel, au crezut și ei, și au fost botezați.

1Cor 1.14;

9Noaptea, Domnul a zis lui Pavel într-o vedenie: "Nu te teme; ci vorbește și nu tăcea,

Fapt 23.11;

10căci Eu sunt cu tine; și nimeni nu va pune mâna pe tine, ca să-ți facă rău: vorbește, fiindcă am mult norod în această cetate."

Ier 1.18-19;Mat 28.20;

11Aici a rămas un an și șase luni, și învăța printre Corinteni Cuvântul lui Dumnezeu.

Răscoala Iudeilor.

12Pe când era Galion cârmuitor al Ahaiei, Iudeii s-au ridicat cu un gând împotriva lui Pavel, l-au dus înaintea scaunului de judecată,

13și au zis: "Omul acesta ațâță pe oameni să se închine lui Dumnezeu într-un fel care este împotriva Legii."

14Pavel voia să înceapă vorba, când Galion a zis Iudeilor: "Dacă ar fi vorba de vreo faptă rea sau de vreo blestemăție, v-aș asculta după cuviință, Iudeilor!

Fapt 23.29;Fapt 25.11-19;

15Dar dacă este vorba de neînțelegeri asupra unui cuvânt, asupra unor nume și asupra Legii voastre, treaba voastră: eu nu vreau să fiu judecător peste aceste lucruri."

16Și i-a alungat de la scaunul de judecată.

17Atunci au pus toți mâna pe Sosten, fruntașul sinagogii, și-l băteau înaintea scaunului de judecată, fără ca lui Galion să-i pese.

1Cor 1.1;

Pavel la Ierusalim și Antiohia.

18Pavel a mai rămas destul de multă vreme în Corint. În urmă, și-a luat ziua bună de la frați, și a plecat cu corabia spre Siria, împreună cu Priscila și Acuila, după ce și-a tuns capul în Chencrea, căci făcuse o juruință.

Num 6.18;Fapt 21.24;Rom 16.1;

19Au ajuns în Efes; și Pavel a lăsat acolo pe însoțitorii lui. A intrat în sinagogă, și a stat de vorbă cu Iudeii,

20care l-au rugat să rămână la ei mai multă vreme. El însă n-a voit,

21ci și-a luat rămas bun de la ei, și a zis: "Trebuie numaidecât ca sărbătoarea care vine, s-o fac în Ierusalim. Dacă va voi Dumnezeu, mă voi întoarce iarăși la voi." Și a plecat din Efes.

Fapt 19.21;Fapt 20.16;1Cor 4.19;Evr 6.3;Iac 4.15;

22S-a dat jos din corabie în Cezarea, s-a suit la Ierusalim, și, după ce a urat de bine Bisericii, s-a pogorât în Antiohia.

A treia călătorie - Apolo.

23După ce a petrecut câtăva vreme în Antiohia, Pavel a plecat, și a străbătut din loc în loc ținutul Galatiei și Frigiei, întărind pe toți ucenicii.

Gal 1.2;Gal 4.14;Fapt 14.22;Fapt 15.32-41;

24La Efes, a venit un Iudeu numit Apolo, de neam din Alexandria. Omul acesta avea darul vorbirii și era tare în Scripturi.

25El era învățat în ce privește Calea Domnului, avea un duh înfocat, și vorbea și învăța amănunțit pe oameni despre Isus, măcar că nu cunoștea decât botezul lui Ioan.

Rom 12.11;Fapt 19.3;

26A început a vorbi cu îndrăzneală în sinagogă. Acuila și Priscila, când l-au auzit, l-au luat la ei, și i-au arătat mai cu de-amănuntul Calea lui Dumnezeu.

27Fiindcă el voia să treacă în Ahaia, frații l-au îmbărbătat să se ducă, și au scris ucenicilor să-l primească bine. Când a ajuns, a ajutat mult, prin harul lui Dumnezeu, pe cei ce crezuseră;

1Cor 3.6;

28căci înfrunta cu putere pe Iudei înaintea norodului, și le dovedea din Scripturi că Isus este Hristosul.

Fapt 9.22;Fapt 17.3;Fapt 18.5;

Ucenicii lui Ioan se fac creștini.

## 19

1Pe când era Apolo în Corint, Pavel, după ce a trecut prin ținuturile de sus ale Asiei, a ajuns la Efes. Aici a întâlnit pe câțiva ucenici,

1Cor 1.12;1Cor 3.5-6;

2și le-a zis: "Ați primit voi Duhul Sfânt când ați crezut?" Ei i-au răspuns: "Nici n-am auzit măcar că a fost dat un Duh Sfânt."

1Sam 3.7;Fapt 8.16;

3Dar cu ce botez ați fost botezați?" le-a zis el. Și ei au răspuns: "Cu botezul lui Ioan."

Fapt 18.25;

4Atunci Pavel a zis: "Ioan a botezat cu botezul pocăinței, și spunea norodului să creadă în Cel ce venea după el, adică în Isus."

Mat 3.11;Ioan 1.15-30;Fapt 1.5;Fapt 11.16;Fapt 13.24-25;

5Când au auzit ei aceste vorbe, au fost botezați în Numele Domnului Isus.

Fapt 8.16;

6Când și-a pus Pavel mâinile peste ei, Duhul Sfânt S-a pogorât peste ei, și vorbeau în alte limbi, și proroceau.

Fapt 6.6;Fapt 8.17;Fapt 2.4;Fapt 10.46;

7Erau cam doisprezece bărbați de toți.

Pavel învață pe norod la Efes.

8În urmă, Pavel a intrat în sinagogă, unde vorbea cu îndrăzneală. Timp de trei luni a vorbit cu ei despre lucrurile privitoare la Împărăția lui Dumnezeu, și căuta să înduplece pe cei ce-l ascultau.

Fapt 17.2;Fapt 18.4;Fapt 1.3;Fapt 28.23;

9Dar, fiindcă unii rămâneau împietriți și necredincioși, și vorbeau de rău Calea Domnului înaintea norodului, Pavel a plecat de la ei, a despărțit pe ucenici de ei, și a învățat în fiecare zi pe norod în școala unuia numit Tiran.

2Tim 1.15;2Pet 2.2;Iuda 10;Fapt 9.2;Fapt 22.4;Fapt 24.14;Fapt 19.23;

10Lucrul acesta a ținut doi ani, așa că toți cei ce locuiau în Asia, Iudei și Greci, au auzit Cuvântul Domnului.

Fapt 20.31;

11Și Dumnezeu făcea minuni nemaipomenite prin mâinile lui Pavel;

Marc 16.20;Fapt 14.3;

12până acolo că peste cei bolnavi se puneau basmale sau șorțuri, care fuseseră atinse de trupul lui, și-i lăsau bolile, și ieșeau afară din ei duhurile rele.

2Împ 4.29;Fapt 5.15;

Exorciștii Iudei.

13Niște exorciști Iudei, care umblau din loc în loc, au încercat să cheme Numele Domnului Isus peste cei ce aveau duhuri rele, zicând: "Vă jur pe Isus, pe care-L propovăduiește Pavel, să ieșiți afară!"

Mat 12.27;Marc 9.38;Luc 9.49;

14Cei ce făceau lucrul acesta, erau șapte feciori ai lui Sceva, un preot Iudeu din cei mai de seamă.

15Duhul cel rău le-a răspuns: "Pe Isus Îl cunosc, și pe Pavel îl știu; dar voi, cine sunteți?"

16Și omul, în care era duhul cel rău, a sărit asupra lor, i-a biruit pe amândoi, și i-a schingiuit în așa fel, că au fugit goi și răniți din casa aceea.

17Lucrul acesta a fost cunoscut de toți Iudeii, de toți Grecii care locuiau în Efes, și i-a apucat frica pe toți: și Numele Domnului Isus era proslăvit.

Luc 1.65;Luc 7.16;Fapt 2.43;Fapt 5.5-11;

18Mulți din cei ce crezuseră, veneau să mărturisească și să spună ce făcuseră.

Mat 3.6;

19Și unii din cei ce făcuseră vrăjitorii, și-au adus cărțile, și le-au ars, înaintea tuturor: prețul lor s-a socotit la cincizeci de mii de arginți.

20Cu atâta putere se răspândea și se întărea Cuvântul Domnului.

Fapt 6.7;Fapt 12.24;

Răscoala argintarului Dimitrie.

21După ce s-au petrecut aceste lucruri, Pavel și-a pus de gând să se ducă la Ierusalim, trecând prin Macedonia și Ahaia. "După ce voi merge acolo", își zicea el, "trebuie să văd și Roma."

Rom 15.25;Gal 2.1;Fapt 20.22;Fapt 18.21;Fapt 23.11;Rom 15.24-28;

22A trimis în Macedonia pe doi din ajutoarele lui, pe Timotei și Erast, iar el a mai rămas câtăva vreme în Asia.

Fapt 13.5;Rom 16.23;2Tim 4.20;

23Pe vremea aceea, s-a făcut o mare tulburare cu privire la Calea Domnului.

2Cor 1.8;Fapt 9.2;

24Un argintar, numit Dimitrie, făcea temple de argint de ale Dianei, și aducea lucrătorilor săi nu puțin câștig cu ele.

Fapt 16.16-19;

25I-a adunat la un loc, împreună cu cei de aceeași meserie, și le-a zis: "Oamenilor, știți că bogăția noastră atârnă de meseria aceasta;

26și vedeți și auziți că Pavel acesta, nu numai în Efes, dar aproape în toată Asia, a înduplecat și a abătut mult norod, și zice că zeii făcuți de mâini nu sunt dumnezei.

Ps 115.4;Isa 44.10-20;Ier 10.3;

27Primejdia, care vine din acest fapt, nu este numai că meseria noastră cade în dispreț; dar și că templul marii zeițe Diana este socotit ca o nimica, și chiar măreția aceleia, care este cinstită în toată Asia și în toată lumea, este nimicită."

28Cuvintele acestea i-au umplut de mânie, și au început să strige: "Mare este Diana Efesenilor!"

29Toată cetatea s-a tulburat. Au năvălit cu toții într-un gând în teatru, și au luat cu ei pe Macedonenii Gaiu și Aristarh, tovarășii de călătorie ai lui Pavel.

Rom 16.23;1Cor 1.14;Fapt 20.4;Fapt 27.2;Col 4.10;Filim 24;

30Pavel voia să vină înaintea norodului, dar nu l-au lăsat ucenicii.

31Chiar și unii din mai marii Asiei, care-i erau prieteni, au trimis la el să-l roage să nu se ducă la teatru.

32Unii strigau una, alții alta, căci adunarea era în învălmășeală, și cei mai mulți nici nu știau pentru ce se adunaseră.

33Atunci au scos din norod pe Alexandru, pe care Iudeii îl împingeau înainte. Alexandru a făcut semn cu mâna, și voia să se apere înaintea norodului.

1Tim 1.20;2Tim 4.14;Fapt 12.17;

34Dar când l-au cunoscut că este Iudeu, au strigat toți într-un glas, timp de aproape două ceasuri: "Mare este Diana Efesenilor!"

35Totuși logofătul a potolit norodul, și a zis: "Bărbați Efeseni, cine este acela care nu știe că cetatea Efesenilor este păzitoarea templului marii Diane și a chipului ei căzut din cer?

36Fiindcă nimeni nu poate să tăgăduiască lucrul acesta, trebuie să vă potoliți, și să nu faceți nimic cu pornire nechibzuită.

37Căci ați adus aici pe oamenii aceștia, care nu sunt vinovați nici de jefuirea templului, nici de hulă împotriva zeiței noastre.

38Deci, dacă în adevăr, Dimitrie și meșterii lui au să se plângă împotriva cuiva, sunt zile de judecată, și sunt dregători; să se pârască unii pe alții.

39Dar dacă umblați după altceva, se va hotărî într-o adunare legiuită.

40Noi, de fapt, suntem în primejdie să fim învinuiți de răscoală pentru cele întâmplate astăzi, căci n-avem nici un temei, ca să putem îndreptăți zarva aceasta."

41După aceste cuvinte, a dat drumul adunării.

Pavel în Macedonia.

## 20

1Când a încetat zarva, Pavel a chemat pe ucenici, și, după ce le-a dat sfaturi, și-a luat ziua bună de la ei, și a plecat în Macedonia.

1Cor 16.5;1Tim 1.3;

2A străbătut ținutul acesta, și a dat ucenicilor o mulțime de sfaturi. Apoi a venit în Grecia,

3unde a rămas trei luni. Era gata să plece cu corabia în Siria, dar Iudeii i-au întins curse. Atunci s-a hotărât să se întoarcă prin Macedonia.

Fapt 9.23;Fapt 23.12;Fapt 25.3;2Cor 11.26;

4Avea ca tovarăși până în Asia pe: Sopater din Berea, fiul lui Pir, Aristarh și Secund din Tesalonic, Gaiu din Derbe, Timotei, precum și Tihic și Trofim care erau din Asia.

Fapt 19.29;Fapt 27.2;Col 4.10;Fapt 19.29;Fapt 16.1;Efes 6.21;Col 4.7;2Tim 4.12;Tit 3.12;Fapt 21.29;2Tim 4.20;

5Aceștia au luat-o înainte, și ne-au așteptat la Troa.

6Iar noi, după zilele praznicului Azimilor, am plecat cu corabia din Filipi, și, în cinci zile, am ajuns la ei în Troa, unde am stat șapte zile.

Ex 12.14-15;Ex 23.15;Fapt 16.8;2Cor 2.12;2Tim 4.13;

Învierea lui Eutih.

7În ziua dintâi a săptămânii, eram adunați laolaltă ca să frângem pâinea. Pavel, care trebuia să plece a doua zi, vorbea ucenicilor, și și-a lungit vorbirea până la miezul nopții.

1Cor 16.2;Apoc 1.10;Fapt 2.42-46;1Cor 10.16;1Cor 11.20;

8În odaia de sus, unde eram adunați, erau multe lumini.

Fapt 1.13;

9Și un tânăr, numit Eutih, care ședea pe fereastră, a adormit de-a binelea în timpul lungii vorbiri a lui Pavel; biruit de somn, a căzut jos din catul al treilea, și a fost ridicat mort.

10Dar Pavel s-a pogorât, s-a repezit spre el, l-a luat în brațe, și a zis: "Nu vă tulburați, căci sufletul lui este în el."

1Împ 17.21;2Împ 4.34;Mat 9.24;

11După ce s-a suit iarăși, a frânt pâinea, a cinat, și a mai vorbit multă vreme până la ziuă. Apoi a plecat.

12Flăcăul a fost adus viu, și lucrul acesta a fost pricina unei mari mângâieri.

Pavel la Milet.

13Noi am venit înaintea lui Pavel la corabie, și am plecat cu corabia la Asos, unde ne învoiserăm să ne întâlnim din nou; pentru că el trebuia să facă drumul pe jos.

14Când s-a întâlnit cu noi în Asos, l-am luat în corabie, și ne-am dus la Mitilene.

15De aici am mers pe mare, și a doua zi am ajuns în fața insulei Chios. În ziua următoare, de-abia am atins Samos, ne-am oprit în Troghilion, și a doua zi am venit la Milet.

16Pavel se hotărâse să treacă pe lângă Efes, fără să se oprească aici, ca să nu piardă vremea în Asia; căci se grăbea ca, dacă-i va fi cu putință, să fie în Ierusalim de ziua Cincizecimii.

Fapt 18.21;Fapt 19.21;Fapt 21.4-12;Fapt 24.17;Fapt 2.1;1Cor 16.8;

Cuvântarea de rămas bun.

17Însă din Milet, Pavel a trimis la Efes, și a chemat pe prezbiterii Bisericii.

18Când au venit la el, le-a zis: "Știți cum m-am purtat cu voi în toată vremea, din ziua dintâi, în care am pus piciorul pe pământul Asiei.

Fapt 18.19;Fapt 19.1-10;

19Am slujit Domnului cu toată smerenia, cu multe lacrimi, și în mijlocul încercărilor, pe care mi le ridicau uneltirile Iudeilor.

Fapt 20.3;

20Știți că n-am ascuns nimic din ce vă era de folos, și nu m-am temut să vă propovăduiesc și să vă învăț înaintea norodului și în case,

Fapt 20.27;

21și să vestesc Iudeilor și Grecilor: pocăința față de Dumnezeu și credința în Domnul nostru Isus Hristos.

Fapt 18.5;Marc 1.15;Luc 24.47;Fapt 2.38;

22Și acum, iată că, împins de duhul, mă duc la Ierusalim, fără să știu ce mi se va întâmpla acolo.

Fapt 19.21;

23Numai, Duhul Sfânt mă înștiințează din cetate în cetate că mă așteaptă lanțuri și necazuri.

Fapt 21.4-11;1Tes 3.3;

24Dar eu nu țin numaidecât la viața mea, ca și cum mi-ar fi scumpă, ci vreau numai să-mi sfârșesc cu bucurie calea și slujba, pe care am primit-o de la Domnul Isus, ca să vestesc Evanghelia harului lui Dumnezeu.

Fapt 21.13;Rom 8.35;2Cor 4.16;2Tim 4.7;Fapt 1.17;2Cor 4.1;Gal 1.1;Tit 1.3;

25Și acum, știu că nu-mi veți mai vedea fața, voi toți aceia, în mijlocul cărora am umblat propovăduind Împărăția lui Dumnezeu.

Fapt 20.38;Rom 15.23;

26De aceea vă mărturisesc astăzi, că sunt curat de sângele tuturor.

Fapt 18.6;2Cor 7.2;

27Căci nu m-am ferit să vă vestesc tot planul lui Dumnezeu.

Fapt 20.20;Luc 7.30;Ioan 15.15;Efes 1.11;

28Luați seama dar la voi înșivă și la toată turma peste care v-a pus Duhul Sfânt episcopi (Sau: priveghetori.), ca să păstoriți Biserica Domnului, pe care a câștigat-o cu însuși sângele Său.

1Tim 4.16;1Pet 5.2;1Cor 12.28;Efes 1.7-14;Col 1.14;Evr 9.12;1Pet 1.19;Apoc 5.9;Evr 9.14;

29Știu bine că, după plecarea mea, se vor vârî între voi lupi răpitori, care nu vor cruța turma;

Mat 7.15;2Pet 2.1;

30și se vor scula din mijlocul vostru oameni, care vor învăța lucruri stricăcioase, ca să tragă pe ucenici de partea lor.

1Tim 1.20;1Ioan 2.19;

31De aceea vegheați, și aduceți-vă aminte că, timp de trei ani, zi și noapte, n-am încetat să sfătuiesc cu lacrimi pe fiecare din voi.

Fapt 19.10;

32Și acum, fraților, vă încredințez în mâna lui Dumnezeu și a Cuvântului harului Său, care vă poate zidi sufletește, și vă poate da moștenirea împreună cu toți cei sfințiți.

Evr 13.9;Fapt 9.31;Fapt 26.18;Efes 1.18;Col 1.12;Col 3.24;Evr 9.15;1Pet 1.4;

33N-am râvnit nici la argintul, nici la aurul, nici la hainele cuiva.

1Sam 12.3;1Cor 9.12;2Cor 7.2;2Cor 11.9;2Cor 12.17;

34Singuri știți că mâinile acestea au lucrat pentru trebuințele mele și ale celor ce erau cu mine.

Fapt 18.3;1Cor 4.12;1Tes 2.9;2Tes 3.8;

35În toate privințele v-am dat o pildă, și v-am arătat că, lucrând astfel, trebuie să ajutați pe cei slabi, și să vă aduceți aminte de cuvintele Domnului Isus, care însuși a zis: "Este mai ferice să dai decât să primești."

Rom 15.1;1Cor 9.12;2Cor 11.9-12;2Cor 12.13;Efes 4.28;1Tes 4.11;1Tes 5.14;2Tes 3.8;

36După ce a vorbit astfel, a îngenuncheat, și s-a rugat împreună cu ei toți.

Fapt 7.60;Fapt 21.5;

37Și au izbucnit cu toții în lacrimi, au căzut pe grumazul lui Pavel, și l-au sărutat.

Gen 45.14;Gen 46.29;

38Căci erau întristați mai ales de vorba, pe care le-o spusese el, că nu-i vor mai vedea fața. Și l-au petrecut până la corabie.

Fapt 20.25;

Pavel își ia rămas bun de la ucenicii din Tir.

## 21

1După ce ne-am smuls din brațele lor, am plecat pe apă, și ne-am dus drept la Cos, a doua zi la Rodos, și de-acolo la Patara.

2Am găsit o corabie, care avea să treacă în Fenicia, ne-am suit în ea, și am plecat.

3Am trecut prin fața insulei Cipru, am lăsat-o la stânga, și ne-am urmat drumul spre Siria; apoi ne-am dat jos în Tir, unde avea să se descarce corabia.

4Acolo am găsit pe ucenici, și am rămas șapte zile. Ucenicii, prin Duhul, ziceau lui Pavel să nu se suie la Ierusalim.

Fapt 20.23;Fapt 21.12;

5Dar când s-au împlinit zilele, am plecat, și ne-am văzut de drum; și ne-au petrecut toți, cu nevestele și copiii, până afară din cetate. Am îngenuncheat pe mal, și ne-am rugat.

Fapt 20.36;

6Apoi ne-am luat ziua bună unii de la alții, și noi ne-am suit în corabie iar ei s-au întors acasă.

Ioan 1.11;

Pavel la Ptolemaida și la Cezarea. - Prorocia lui Agab.

7După ce ne-am isprăvit călătoria pe mare, din Tir am plecat la Ptolemaida, unde am urat de bine fraților, și am stat la ei o zi.

8A doua zi, am plecat și am ajuns la Cezarea. Am intrat în casa lui Filip evanghelistul, care era unul din cei șapte, și am găzduit la el.

Efes 4.11;2Tim 4.5;Fapt 6.5;Fapt 8.26-40;

9El avea patru fete fecioare care proroceau.

Ioel 2.28;Fapt 2.17;

10Fiindcă stăteam de mai multe zile acolo, un prooroc, numit Agab, s-a pogorât din Iudea,

Fapt 11.28;

11și a venit la noi. A luat brâul lui Pavel, și-a legat picioarele și mâinile, și a zis: "Iată ce zice Duhul Sfânt: "Așa vor lega Iudeii în Ierusalim pe omul acela al cui este brâul acesta, și-l vor da în mâinile Neamurilor."

12Când am auzit lucrul acesta, atât noi cât și cei de acolo am rugat pe Pavel să nu se suie la Ierusalim.

13Atunci Pavel a răspuns: "Ce faceți de plângeți așa, și-mi rupeți inima? Eu sunt gata nu numai să fiu legat, dar chiar să și mor în Ierusalim pentru Numele Domnului Isus."

Fapt 20.24;

14Dacă am văzut că nu-l putem îndupleca, n-am mai stăruit, și am zis: "Facă-se voia Domnului!"

Mat 6.10;Mat 26.42;Luc 11.2;Luc 22.42;

15După zilele acelea, ne-am pregătit de plecare, și ne-am suit la Ierusalim.

16Câțiva ucenici din Cezarea au venit și ei cu noi, și ne-au dus la unul numit Mnason, din Cipru, vechi ucenic, la care aveam să găzduim.

Pavel la Ierusalim în Templu.

17Când am ajuns la Ierusalim, frații ne-am primit cu bucurie.

Fapt 15.4;

18A doua zi, Pavel a mers cu noi la Iacov, și toți prezbiterii s-au adunat acolo.

Fapt 15.13;Gal 1.19;Gal 2.9;

19După ce le-a dat ziua bună, le-a istorisit cu de-amănuntul ce făcuse Dumnezeu în mijlocul Neamurilor prin slujba lui.

Fapt 15.4-12;Rom 15.18-19;Fapt 1.17;Fapt 20.24;

20Când l-au auzit, au proslăvit pe Dumnezeu. Apoi i-au zis: "Vezi, frate, câte mii de Iudei au crezut, și toți sunt plini de râvnă pentru Lege.

Fapt 22.3;Rom 10.2;Gal 1.14;

21Dar ei au auzit despre tine că înveți pe toți Iudeii, care trăiesc printre Neamuri, să se lepede de Moise, că le zici să nu-și taie copiii împrejur, și să nu trăiască potrivit cu obiceiurile.

22Ce este de făcut? Negreșit, mulțimea are să se adune, căci vor auzi că ai venit.

23Deci, fă ce-ți vom spune noi. Avem aici patru bărbați, care au făcut o juruință.

24Ia-i cu tine, curăță-te împreună cu ei, și cheltuiește tu pentru ei, ca să-și radă capul. Și astfel vor cunoaște toți că nu este nimic adevărat din cele ce au auzit despre tine, ci că și tu umbli întocmai după rânduială, și păzești Legea.

Num 6.2-18;Fapt 18.18;

25Cu privire la Neamurile, care au crezut, noi am hotărât și le-am scris că trebuie să se ferească de lucrurile jertfite idolilor, de sânge, de dobitoace sugrumate și de curvie."

Fapt 15.20-29;

26Atunci Pavel a luat pe oamenii aceia, s-a curățit, și a intrat cu ei a doua zi în Templu, ca să vestească sfârșitul zilelor curățirii când se va aduce jertfă pentru fiecare din ei.

Fapt 24.18;Num 6.13;

Prinderea lui Pavel.

27Către sfârșitul celor șapte zile, Iudeii din Asia, când au văzut pe Pavel în Templu, au întărâtat tot norodul, au pus mâinile pe el,

Fapt 24.18;Fapt 26.21;

28și au început să strige: "Bărbați Israeliți, dați ajutor! Iată omul, care propovăduiește pretutindeni și în toată lumea împotriva norodului, împotriva Legii și împotriva locașului acestuia; ba, încă a vârât și pe niște Greci în Templu, și a spurcat acest locaș sfânt."

Fapt 24.5-6;

29În adevăr, văzuseră mai înainte pe Trofim Efeseanul, împreună cu el în cetate, și credeau că Pavel îl băgase în Templu.

Fapt 20.4;

30Toată cetatea s-a pus în mișcare, și s-a strâns norodul din toate părțile. Au pus mâna pe Pavel, și l-au scos afară din Templu, ale cărui uși au fost încuiate îndată.

Fapt 26.21;

31Pe când încercau să-l omoare, s-a dus vestea la căpitanul oastei că tot Ierusalimul s-a tulburat.

32Acesta a luat îndată ostași și sutași, și a alergat la ei. Când au văzut pe căpitan și pe ostași, au încetat să mai bată pe Pavel.

Fapt 23.27;Fapt 24.7;

33Atunci căpitanul s-a apropiat, a pus mâna pe el, și a poruncit să-l lege cu două lanțuri. Apoi a întrebat cine este și ce a făcut.

Fapt 20.23;Fapt 21.11;

34Dar unii strigau într-un fel, alții într-alt fel prin mulțime; fiindcă nu putea deci să înțeleagă adevărul, din pricina zarvei, a poruncit să-l ducă în cetățuie.

35Când a ajuns pe trepte, Pavel a trebuit să fie dus de ostași, din pricina îmbulzelii norodului întărâtat;

36căci mulțimea norodului se ținea după el, și striga: "La moarte cu el!"

Luc 23.18;Ioan 19.15;Fapt 22.22;

Pavel cere voie să vorbească.

37Tocmai când era să fie băgat în cetățuie, Pavel a zis căpitanului: "Îmi este îngăduit să-ți spun ceva?" Căpitanul a răspuns: "Știi grecește?

38Nu cumva ești Egipteanul acela, care s-a răsculat acum în urmă, și a dus în pustie pe cei patru mii de tâlhari?"

Fapt 5.36;

39"Eu sunt Iudeu", a spus Pavel, "din Tarsul din Cilicia, cetățean al unei cetăți nu fără însemnătate. Te rog, dă-mi voie să vorbesc norodului."

Fapt 9.11;Fapt 22.3;

40După ce i-a dat voie căpitanul, Pavel a stat în picioare pe trepte, și a făcut semn norodului cu mâna. S-a făcut o mare tăcere, și Pavel le-a vorbit în limba evreiască astfel:

Fapt 12.17;

Cuvântarea lui Pavel.

## 22

1"Fraților și părinților, ascultați acum cuvântul meu de apărare față de voi!"

Fapt 7.2;

2Când au auzit ei că le vorbește în limba evreiască, au ținut și mai multă liniște. Și Pavel a zis:

3"Eu sunt Iudeu, născut în Tarsul Ciliciei; dar am fost crescut în cetatea aceasta, am învățat la picioarele lui Gamaliel să cunosc cu de-amănuntul Legea părinților noștri, și am fost tot atât de plin de râvnă pentru Dumnezeu, cum sunteți și voi toți azi.

Fapt 21.39;2Cor 11.22;Filip 3.5;Deut 33.3;2Împ 14.38;Luc 10.39;Fapt 5.34;Fapt 26.5;Fapt 21.20;Gal 1.14;Rom 10.2;

4Am prigonit până la moarte această Cale, am legat și am pus în temniță bărbați și femei:

Fapt 8.3;Fapt 26.9-11;Filip 3.6;1Tim 1.13;

5Marele preot și tot soborul bătrânilor îmi sunt martori. Am luat chiar și scrisori de la ei către frații din Damasc, unde m-am dus să aduc legați la Ierusalim pe cei ce se aflau acolo, ca să fie pedepsiți.

Luc 22.66;Fapt 4.5;Fapt 9.2;Fapt 26.10-12;

6Când eram pe drum și mă apropiam de Damasc, deodată, pe la amiază, a strălucit împrejurul meu o mare lumină din cer.

Fapt 9.3;Fapt 26.12-13;

7Am căzut la pământ, și am auzit un glas, care-mi zicea: "Saule, Saule, pentru ce Mă prigonești?"

8"Cine ești, Doamne?" am răspuns eu. Și El mi-a zis: "Eu sunt Isus din Nazaret, pe care-L prigonești."

9Cei ce erau cu mine, au văzut bine lumina, și s-au înfricoșat; dar n-au auzit glasul Celui ce vorbea.

Dan 10.7;Fapt 9.7;

10Atunci am zis: "Ce să fac, Doamne?" "Scoală-te", mi-a răspuns Domnul, "du-te în Damasc, și acolo ți se va spune ce trebuie să faci."

11"Fiindcă nu puteam să văd nimic, din pricina strălucirii luminii aceleia, cei ce erau cu mine, m-au luat de mână, și așa am ajuns în Damasc.

12Și a venit la mine un om, numit Anania, bărbat temător de Dumnezeu, după Lege, și pe care toți Iudeii, care locuiesc în Damasc, îl vorbeau de bine.

Fapt 9.17;Fapt 10.22;1Tim 3.7;

13El mi-a zis: "Frate Saule, capătă-ți din nou vederea!" Chiar în clipa aceea, mi-am căpătat vederea, și m-am uitat le el.

14El mi-a zis: "Dumnezeul părinților noștri te-a ales să cunoști voia Lui, să vezi pe Cel Neprihănit, și să auzi cuvinte din gura Lui;

Fapt 3.13;Fapt 5.30;Fapt 9.15;Fapt 26.16;1Cor 9.1;1Cor 15.8;Fapt 3.14;Fapt 7.52;1Cor 11.23;Gal 1.12;

15căci Îi vei fi martor, față de toți oamenii, pentru lucrurile, pe care le-ai văzut și auzit.

Fapt 23.11;Fapt 4.20;Fapt 26.16;

16Și acum, ce zăbovești? Scoală-te, primește botezul, și fii spălat de păcatele tale, chemând Numele Domnului."

Fapt 2.38;Evr 10.22;Fapt 9.14;Rom 10.13;

17Și mi s-a întâmplat că, după ce m-am întors la Ierusalim, pe când mă rugam în templu, am căzut într-o răpire sufletească;

Fapt 9.26;2Cor 12.2;

18și am văzut pe Domnul care-mi zicea: "Grăbește-te, ieși iute din Ierusalim, căci nu vor primi mărturisirea ta despre Mine."

Fapt 22.14;Mat 10.14;

19Și am zis: "Doamne, ei știu că eu băgam în temniță și băteam prin sinagogi pe cei ce cred în Tine:

Fapt 8.3;Fapt 22.4;Mat 10.17;

20și că, atunci când se vărsa sângele lui Ștefan, martorul Tău, eram și eu de față, îmi uneam încuviințarea mea cu a celorlalți, și păzeam hainele celor ce-l omorau."

Fapt 7.58;Luc 11.48;Fapt 8.1;Rom 1.32;

21Atunci El mi-a zis: "Du-te, căci te voi trimite departe la Neamuri..."

Fapt 9.15;Fapt 13.2-47;Fapt 18.6;Fapt 26.17;Rom 1.5;Rom 11.13;Rom 15.16;Gal 1.15-16;Gal 2.7-8;Efes 3.7-8;1Tim 2.7;2Tim 1.11;

Pavel: cetățean roman.

22Ei l-au ascultat până la cuvântul acesta. Dar atunci și-au ridicat glasul, și au zis: "Ia de pe pământ pe un astfel de om! Nu este vrednic să trăiască!"

Fapt 21.36;Fapt 25.24;

23Și scoteau strigăte, își aruncau hainele, și azvârleau cu țărână în văzduh.

24Căpitanul a poruncit să ducă pe Pavel în cetățuie și să-l cerceteze, bătându-l cu biciul, ca să afle din ce pricină strigau așa împotriva lui.

25Pe când îl legau cu curele, Pavel a zis sutașului, care era de față: "Vă este îngăduit să bateți pe un Roman, care nu este osândit?"

Fapt 16.37;

26La auzul acestor cuvinte, sutașul s-a dus să dea de știre căpitanului, și a zis: "Ce ai de gând să faci? Omul acesta este cetățean roman."

27Și când a venit căpitanul, a zis lui Pavel: "Spune-mi, ești roman?" "Da", i-a răspuns el.

28Căpitanul a zis: "Eu cu o mare sumă de bani am dobândit cetățenia aceasta." "Și eu", a zis Pavel, "sunt chiar născut Roman."

29Numaidecât, cei ce aveau să-l cerceteze prin bătaie, au încetat să-l mai necăjească: ba căpitanul, când a aflat că Pavel este roman, s-a temut, pentru că-l legase.

Pavel înaintea Sinedriului.

30A doua zi, fiindcă voia să știe bine pentru ce este pârât de Iudei, l-a dezlegat, și a poruncit să se adune laolaltă preoții cei mai de seamă și tot Soborul; apoi, a adus pe Pavel jos, și l-a pus înaintea lor.

## 23

1Pavel s-a uitat țintă la Sobor, și a zis: "Fraților, eu am viețuit cu toată curăția cugetului meu înaintea lui Dumnezeu, până în ziua aceasta..."

Fapt 24.16;1Cor 4.4;2Cor 1.12;2Cor 4.2;2Tim 1.3;Evr 13.18;

2Marele preot Anania a poruncit celor ce stăteau lângă el să-l lovească peste gură.

1Împ 22.24;Ier 20.2;Ioan 18.22;

3Atunci Pavel i-a zis: "Te va bate Dumnezeu, perete văruit! Tu șezi să mă judeci după Lege, și poruncești să mă lovească, împotriva Legii!"

Lev 19.35;Deut 25.1-2;Ioan 7.51;

4Cei ce stăteau lângă el, i-au zis: "Îți bați joc de marele preot al lui Dumnezeu?"

5Și Pavel a zis: "N-am știut, fraților, că este marele preot; căci este scris: "Pe mai marele norodului tău să nu-l grăiești de rău."

Fapt 24.17;Ex 22.28;Ecl 10.20;2Pet 2.10;Iuda 8;

6Pavel, ca unul care știa că o parte din adunare erau Saduchei, iar alta Farisei, a strigat în plin Sobor: "Fraților, eu sunt Fariseu, fiu de Fariseu; din pricina nădejdii în învierea morților sunt dat în judecată."

Fapt 26.5;Filip 3.5;Fapt 24.15-21;Fapt 26.6;Fapt 28.20;

7Când a zis vorbele acestea, s-a stârnit o neînțelegere între Farisei și Saduchei, și adunarea s-a dezbinat.

8Căci Saducheii zic că nu este înviere, nici înger, nici duh, pe când Fariseii le mărturisesc pe amândouă.

Mat 22.23;Marc 12.18;Luc 20.27;

9S-a făcut o mare zarvă; și câțiva cărturari din partida Fariseilor, s-au sculat în picioare, au început o ceartă aprinsă, și au zis: "Noi nu găsim nici o vină în omul acesta; dar dacă i-a vorbit un duh sau un înger?"...

Fapt 25.25;Fapt 26.31;Fapt 22.7-18;Fapt 5.39;

10Fiindcă gâlceava creștea, căpitanul, se temea ca Pavel să nu fie rupt în bucăți de ei. De aceea a poruncit ostașilor să se pogoare să-l smulgă din mijlocul lor, și să-l ducă în cetățuie.

11În noaptea următoare, Domnul S-a arătat lui Pavel, și i-a zis: "Îndrăznește, Pavele; căci, după cum ai mărturisit despre Mine în Ierusalim, tot așa trebuie să mărturisești și în Roma."

Fapt 18.9;Fapt 27.23-24;

Pavel este dus la Cezarea.

12La ziuă, Iudeii au uneltit și s-au legat cu blestem că nu vor mânca, nici nu vor bea, până nu vor omorî pe Pavel.

Fapt 23.21-30;Fapt 25.3;

13Cei ce făcuseră legământul acesta, erau mai mulți de patruzeci.

14Ei s-au dus la preoții cei mai de seamă și la bătrâni, și le-au zis: "Noi ne-am legat cu mare blestem să nu gustăm nimic până nu vom omorî pe Pavel.

15Acum dar, voi, împreună cu Soborul, dați de știre căpitanului, și rugați-l să-l aducă mâine jos înaintea voastră, ca și cum ați vrea să-i cercetați pricina mai cu de-amănuntul; și până să ajungă el, noi suntem gata să-l omorâm."

16Fiul surorii lui Pavel a auzit de această cursă, s-a dus în cetățuie, și a spus lui Pavel.

17Pavel a chemat pe unul din sutași, și a zis: "Du pe tinerelul acesta la căpitan, căci are să-i spună ceva."

18Sutașul a luat pe tânăr cu el, l-a dus la căpitan, și a zis: "Pavel cel întemnițat m-a chemat și m-a rugat să aduc la tine pe acest tinerel, care are să-ți spună ceva."

19Căpitanul l-a apucat de mână, l-a luat deoparte, și l-a întrebat: "Ce ai să-mi spui?"

20El a răspuns: "Iudeii s-au sfătuit să te roage să aduci mâine pe Pavel înaintea Soborului, ca și cum ai avea să-l cercetezi mai cu de-amănuntul.

Fapt 23.12;

21Tu să nu-i asculți, pentru că mai mulți de patruzeci dintre ei îl pândesc, și s-au legat cu blestem să nu mănânce și să nu bea nimic până nu-l vor omorî; acum stau gata, și n-așteaptă decât făgăduiala ta."

22Căpitanul a lăsat pe tinerel să plece, și i-a poruncit să nu spună nimănui că i-a descoperit aceste lucruri.

23În urmă, a chemat pe doi sutași, și le-a zis: "La ceasul al treilea din noapte, să aveți gata două sute de ostași, șaptezeci de călăreți și două sute de sulițari, ca să meargă până la Cezarea."

24Le-a poruncit să aducă și dobitoace pentru Pavel, ca să-l pună călare, și să-l ducă sănătos și teafăr la dregătorul Felix.

25Lui Felix i-a scris o scrisoare cu următorul cuprins:

26"Claudius Lisias către prea alesul dregător Felix: plecăciune!

27Acest om, pe care l-au prins Iudeii, era să fie omorât de ei; și eu m-am dus repede cu ostași, și l-am scos din mâna lor, căci am aflat că este Roman.

Fapt 21.33;Fapt 24.7;

28Am vrut să aflu pricina pentru care-l pârau, și l-am adus înaintea Soborului lor.

Fapt 22.30;

29Am găsit că era pârât pentru lucruri privitoare la Legea lor, dar că nu săvârșise nici o nelegiuire, care să fie vrednică de moarte sau de lanțuri.

Fapt 18.15;Fapt 25.19;Fapt 26.31;

30Mi s-a dat însă de știre că Iudeii îl pândesc ca să-l omoare; l-am trimis îndată la tine, și am făcut cunoscut și celor ce-l învinuiesc, să-ți spună ție ce au împotriva lui. Fii sănătos."

Fapt 23.20;Fapt 24.8;Fapt 25.6;

31Ostașii, după porunca, pe care o primiseră, au luat pe Pavel, și l-au dus noaptea până la Antipatrida.

32A doua zi au lăsat pe călăreți să-și urmeze drumul înainte cu el, iar ei s-au întors în cetățuie.

33Ajunși în Cezarea, călăreții au dat scrisoarea în mâna dregătorului, și au adus pe Pavel înaintea lui.

34Dregătorul, după ce a citit scrisoarea, a întrebat din ce ținut este Pavel. Când a aflat că este din Cilicia,

Fapt 21.39;

35"te voi asculta", a zis el, "când vor veni pârâșii tăi." Și a poruncit să fie păzit în palatul lui Irod.

Fapt 24.1-10;Fapt 25.16;Mat 27.27;

Pavel la Cezarea.

## 24

1După cinci zile, a venit marele preot Anania cu unii din bătrâni și cu un vorbitor, numit Tertul. Au adus înaintea dregătorului plângere împotriva lui Pavel.

Fapt 21.27;Fapt 23.2-35;Fapt 25.2;

2Pavel a fost chemat, și Tertul a început să-l pârască astfel: "Prea alesule Felix, tu ne faci să ne bucurăm de o pace mare; și neamul acesta a căpătat îmbunătățiri sănătoase prin îngrijirile tale.

3Lucrul acesta îl mărturisim cu toată mulțumirea, în toată vremea și în tot locul.

4Dar, ca să nu te țin prea mult, te rog să asculți, în bunătatea ta, câteva cuvinte.

5Am găsit pe omul acesta, care este o ciumă: pune la cale răzvrătiri printre toți Iudeii de pe tot pământul, este mai marele partidei Nazarinenilor,

Luc 23.2;Fapt 6.13;Fapt 16.20;Fapt 17.6;Fapt 21.28;1Pet 2.12-15;

6și a încercat să spurce chiar și Templul. Și am pus mână pe el. Am vrut să-l judecăm după Legea noastră:

Fapt 21.28;Ioan 18.31;

7dar a venit căpitanul Lisias, l-a smuls din mâinile noastre cu mare silă,

Fapt 21.33;

8și a poruncit pârâșilor lui să vină înaintea ta. Dacă-l vei cerceta, tu însuți vei putea afla de la el toate lucrurile de care îl pârâm noi."

Fapt 28.30;

9Iudeii s-au unit la învinuirea aceasta, și au spus că așa stau lucrurile.

Apărarea lui Pavel.

10După ce i-a făcut dregătorul semn să vorbească, Pavel a răspuns: "Fiindcă știu că de mulți ani ești judecătorul neamului acestuia, voi răspunde cu încredere pentru apărarea mea.

11Nu sunt mai mult de douăsprezece zile, - te poți încredința de lucrul acesta - de când m-am suit să mă închin la Ierusalim.

Fapt 21.26;Fapt 24.17;

12Nu m-au găsit nici în Templu, nici în sinagogi, nici în cetate, stând de vorbă cu cineva, sau făcând răscoală de norod.

Fapt 25.8;Fapt 28.17;

13Așa că n-ar putea dovedi lucrurile de care mă pârăsc acum.

14Îți mărturisesc că slujesc Dumnezeului părinților mei după Calea, pe care ei o numesc partidă; eu cred tot ce este scris în Lege și în Prooroci,

Amos 8.14;Fapt 9.2;2Tim 1.3;Fapt 26.22;Fapt 28.23;

15și am în Dumnezeu nădejdea aceasta, pe care o au și ei înșiși, că va fi o înviere a celor drepți și a celor nedrepți.

Fapt 23.6;Fapt 26.6-7;Fapt 28.20;Dan 12.2;Ioan 5.28-29;

16De aceea mă silesc să am totdeauna un cuget curat înaintea lui Dumnezeu și înaintea oamenilor.

Fapt 23.1;

17După o lipsă de mai mulți ani, am venit să aduc milostenii neamului meu, și să aduc daruri la Templu.

Fapt 11.29-30;Fapt 20.16;Rom 15.25;2Cor 8.4;Gal 2.10;

18Tocmai atunci niște Iudei din Asia m-au găsit curățit în Templu, nu cu gloată, nici cu zarvă.

Fapt 21.26-27;Fapt 26.21;

19Ei înșiși ar trebui să se înfățișeze înaintea ta, și să mă pârască, dacă au ceva împotriva mea.

Fapt 23.30;Fapt 25.16;

20Sau să spună aceștia singuri de ce nelegiuire m-au găsit vinovat, când am stat înaintea Soborului,

21afară numai doar de strigătul acesta, pe care l-am scos în mijlocul lor: "Pentru învierea morților sunt dat eu în judecată astăzi înaintea voastră."

Fapt 23.6;Fapt 28.20;

22Felix, care știa destul de bine despre "Calea" aceasta, i-a amânat zicând: "Am să cercetez pricina voastră când ca veni căpitanul Lisias."

Fapt 24.7;

23Și a poruncit sutașului să păzească pe Pavel, dar să-l lase puțin mai slobod, și să nu oprească pe nimeni din ai lui să-i slujească sau să vină la el.

Fapt 27.3;Fapt 28.16;

Pavel stă de vorbă cu Felix.

24După câteva zile, a venit Felix cu nevasta sa Drusila, care era Iudeică; a chemat pe Pavel, și l-a ascultat despre credința în Hristos Isus.

25Dar, pe când vorbea Pavel despre neprihănire, despre înfrânare și despre judecata viitoare, Felix, îngrozit, a zis: "De astă dată, du-te; când voi mai avea prilej, te voi chema."

26Totodată el trăgea nădejde că Pavel are să-i dea bani; de aceea trimitea și mai des să-l cheme, ca să stea de vorbă cu el.

Ex 23.8;

Pavel înaintea lui Festus.

27Doi ani au trecut astfel; și în locul lui Felix, a venit Porcius Festus. Felix a vrut să facă pe placul Iudeilor, și a lăsat pe Pavel în temniță.

Ex 23.2;Fapt 12.3;Fapt 25.9-14;

## 25

1Festus, când a venit în ținutul său, după trei zile s-a suit de la Cezarea în Ierusalim.

2Preoții cei mai de seamă și fruntașii Iudeilor i-au adus plângere împotriva lui Pavel. L-au rugat cu stăruință,

Fapt 24.1;Fapt 25.15;

3și i-au cerut, ca un hatâr pentru ei, să trimită să-l aducă la Ierusalim. Prin aceasta îi întindeau o cursă, ca să-l omoare pe drum.

Fapt 23.12-15;

4Festus a răspuns că Pavel este păzit în Cezarea, și că el însuși are să plece în curând acolo.

5"Deci", a zis el, "cei mai de frunte dintre voi să se coboare împreună cu mine, și, dacă este ceva vinovat în omul acesta, să-l pârască."

Fapt 18.14;Fapt 25.18;

6Festus n-a zăbovit între ei decât opt sau zece zile; apoi s-a coborât la Cezarea. A doua zi, a șezut pe scaunul de judecător, și a poruncit să fie adus Pavel.

7Când a sosit Pavel, Iudeii, care veniseră de la Ierusalim, l-au înconjurat, și au adus împotriva lui multe și grele învinuiri, pe care nu le puteau dovedi.

Marc 15.3;Luc 23.2-10;Fapt 24.5-13;

8Pavel a început să se apere, și a zis: "N-am păcătuit cu nimic, nici împotriva Legii Iudeilor, nici împotriva Templului, nici împotriva Cezarului."

Fapt 6.13;Fapt 24.12;Fapt 28.17;

9Festus, care voia să capete bunăvoința Iudeilor, drept răspuns, a zis lui Pavel: "Vrei să te sui la Ierusalim, și să fii judecat pentru aceste lucruri înaintea mea?"

Fapt 24.27;Fapt 25.20;

10Pavel a zis: "Eu stau înaintea scaunului de judecată al Cezarului; acolo trebuie să fiu judecat. Pe Iudei nu i-am nedreptățit cu nimic, după cum știi și tu foarte bine.

11Dacă am făcut vreo nedreptate sau vreo nelegiuire vrednică de moarte, nu mă dau înlături de la moarte; dar, dacă nu este nimic adevărat din lucrurile de care mă pârăsc ei, nimeni n-are dreptul să mă dea în mâinile lor. Cer să fiu judecat de Cezar."

Fapt 25.25;Fapt 18.14;Fapt 23.29;Fapt 26.31;Fapt 26.32;Fapt 28.19;

12Atunci Festus, după ce s-a chibzuit cu sfetnicii lui, a răspuns: "De Cezar ai cerut să fii judecat, înaintea Cezarului te vei duce."

Împăratul Agripa la Cezarea.

13După câteva zile, împăratul Agripa și Berenice au sosit la Cezarea, ca să ureze de bine lui Festus.

14Fiindcă au stat acolo mai multe zile, Festus a spus împăratului cum stau lucrurile cu Pavel; și a zis: "Felix a lăsat în temniță pe un om,

Fapt 24.27;

15împotriva căruia, când eram eu în Ierusalim, mi s-au plâns preoții cei mai de seamă și bătrânii Iudeilor, și i-au cerut osândirea.

Fapt 25.2-3;

16Le-am răspuns că la Romani nu este obiceiul să se dea nici un om, înainte ca cel pârât să fi fost pus față cu pârâșii lui, și să fi avut putința să se apere de lucrurile de care este pârât.

Fapt 25.4-5;

17Ei au venit deci aici; și, fără întârziere, am șezut a doua zi pe scaunul meu de judecător, și am poruncit să aducă pe omul acesta.

Fapt 25.6;

18Pârâșii, când s-au înfățișat, nu l-au învinuit de nici unul din lucrurile rele, pe care mi le închipuiam eu.

19Aveau împotriva lui numai niște neînțelegeri, cu privire la religia lor și la un oarecare Isus, care a murit, și despre care Pavel spunea că este viu.

Fapt 18.15;Fapt 23.29;

20Fiindcă nu știam ce hotărâre să iau în neînțelegerea aceasta, l-am întrebat dacă vrea să meargă la Ierusalim, și să fie judecat acolo pentru aceste lucruri.

21Dar Pavel a cerut ca pricina lui să fie ținută ca să fie supusă hotărârii împăratului, și am poruncit să fie păzit până ce-l voi trimite la Cezar."

22Agripa a zis lui Festus: "Aș vrea să aud și eu pe omul acela." "Mâine", a răspuns Festus, "îl vei auzi."

Fapt 9.15;

23A doua zi, deci, Agripa și Berenice au venit cu multă fală, și au intrat în locul de ascultare împreună cu căpitanii și cu oamenii cei mai de frunte ai cetății. La porunca lui Festus, Pavel a fost adus acolo.

24Atunci Festus a zis: "Împărate Agripa, și voi toți care sunteți de față cu noi; uitați-vă la omul acesta, despre care toată mulțimea Iudeilor m-a rugat în Ierusalim și aici, strigând că nu trebuie să mai trăiască.

Fapt 25.2-7;Fapt 22.22;

25Fiindcă am înțeles că n-a făcut nimic vrednic de moarte, și fiindcă singur a cerut să fie judecat de Cezar, am hotărât să-l trimit.

Fapt 23.9-29;Fapt 26.31;Fapt 25.11-12;

26Eu n-am nimic temeinic de scris domnului meu cu privire la el; de aceea l-am adus înaintea voastră, și mai ales înaintea ta, împărate Agripa, ca, după ce se va face cercetarea, să am ce scrie.

27Căci mi se pare fără noimă să trimit pe un întemnițat, fără să arăt de ce este pârât."

Pavel înaintea lui Agripa.

## 26

1Agripa a zis lui Pavel: "Ai voie să te aperi!" Pavel a întins mâna, și a început să se apere astfel:

2"Mă socotesc fericit, împărate Agripa, că am să mă apăr astăzi înaintea ta, pentru toate lucrurile de care sunt pârât de Iudei;

3căci tu cunoști foarte bine toate obiceiurile și neînțelegerile lor. De aceea, te rog să mă asculți cu îngăduință.

4Viața mea, din cele dintâi zile ale tinereții mele, este cunoscută de toți Iudeii, pentru că am petrecut-o în Ierusalim, în mijlocul neamului meu.

5Dacă vor să mărturisească, ei știu de la început că am trăit, ca Fariseu, după cea mai îngustă partidă a religiei noastre.

Fapt 22.3;Fapt 23.6;Fapt 24.15-21;Filip 3.5;

6Și acum, sunt dat în judecată, pentru nădejdea făgăduinței, pe care a făcut-o Dumnezeu părinților noștri,

Fapt 23.6;Gen 3.15;Gen 22.18;Gen 26.4;Gen 49.10;Deut 18.15;2Sam 7.12;Ps 132.11;Isa 4.2;Isa 7.14;Isa 9.6;Isa 40.10;Ier 23.5;Ier 33.14-16;

7și a cărei împlinire o așteaptă cele douăsprezece seminții ale noastre, care slujesc necurmat lui Dumnezeu, zi și noapte. Pentru această nădejde împărate, sunt pârât eu de Iudei!

Iac 1.1;Luc 2.37;1Tes 3.10;1Tim 5.5;Filip 3.11;

8Ce? Vi se pare de necrezut că Dumnezeu învie morții?

9Și eu, ce-i drept, credeam că trebuie să fac multe lucruri împotriva Numelui lui Isus din Nazaret,

Ioan 16.2;1Tim 1.13;

10și așa am și făcut în Ierusalim. Am aruncat în temniță pe mulți sfinți, căci am primit puterea aceasta de la preoții cei mai de seamă; și, când erau osândiți la moarte, îmi dădeam și eu votul împotriva lor.

Fapt 8.3;Gal 1.13;Fapt 9.14-21;Fapt 22.5;

11I-am pedepsit adesea în toate sinagogile și îmi dădeam toată silința ca să-i fac să hulească. În pornirea mea nebună împotriva lor, îi prigoneam până și în cetățile străine.

Fapt 22.19;

12În acest scop, m-am dus la Damasc, cu putere și învoire de la preoții cei mai de seamă.

Fapt 9.3;Fapt 22.6;

13Pe la amiază, împărate, pe drum, am văzut strălucind împrejurul meu și împrejurul tovarășilor mei o lumină din cer, a cărei strălucire întrecea pe a soarelui.

14Am căzut cu toții la pământ; și eu am auzit un glas, care-mi zicea în limba evreiască: "Saule, Saule, pentru ce Mă prigonești? Îți este greu să arunci, cu piciorul înapoi în vârful unui țepuș."

15"Cine ești, Doamne?" am răspuns eu. Și Domnul a zis: "Eu sunt Isus, pe care-L prigonești.

16Dar scoală-te, și stai în picioare; căci M-am arătat ție, ca să te pun slujitor și martor atât al lucrurilor, pe care le-ai văzut, cât și al lucrurilor, pe care Mă vei vedea făcându-le.

Fapt 22.15;

17Te-am ales din mijlocul norodului acestuia și din mijlocul Neamurilor, la care te trimit,

Fapt 22.21;

18ca să le deschizi ochii, să se întoarcă de la întuneric la lumină, și de sub puterea Satanei la Dumnezeu; și să primească, prin credința în Mine, iertare de păcate și moștenirea împreună cu cei sfințiți."

Isa 35.5;Isa 42.7;Luc 1.79;Ioan 8.12;2Cor 4.4;Efes 1.18;1Tes 5.5;2Cor 6.14;Efes 4.18;Efes 5.8;Col 1.13;1Pet 2.9-25;Luc 1.77;Efes 1.11;Col 1.12;Fapt 20.32;

19De aceea, împărate Agripa, n-am vrut să mă împotrivesc vedeniei cerești.

20Ci am propovăduit întâi celor din Damasc, apoi în Ierusalim, în toată Iudea, și la Neamuri, să se pocăiască și să se întoarcă la Dumnezeu, și să facă fapte vrednice de pocăința lor.

Fapt 9.20-29;Fapt 11.26;Fapt 13.14-21;Mat 3.8;

21Iată de ce au pus Iudeii mâna pe mine în Templu, și au căutat să mă omoare.

Fapt 21.30-31;

22Dar, mulțumită ajutorului lui Dumnezeu, am rămas în viață până în ziua aceasta; și am mărturisit înaintea celor mici și celor mari, fără să mă depărtez cu nimic de la ce au spus proorocii și Moise că are să se întâmple;

Luc 24.27-44;Fapt 24.14;Fapt 28.23;Rom 3.21;Ioan 5.46;

23și anume, că Hristosul trebuie să pătimească, și că, după ce va fi cel dintâi din învierea morților, va vesti lumină norodului și Neamurilor."

Luc 24.26-46;1Cor 15.20;Col 1.18;Apoc 1.5;Luc 2.32;

24Pe când vorbea el astfel ca să se apere, Festus a zis cu glas tare: "Pavele, ești nebun! Învățătura ta cea multă te face să dai în nebunie."

2Împ 9.11;Ioan 10.20;1Cor 1.23;1Cor 2.13-14;1Cor 4.10;

25"Nu sunt nebun, prea alesule Festus", a răspuns Pavel; "dimpotrivă, rostesc cuvinte adevărate și chibzuite.

26Împăratul știe aceste lucruri, și de aceea îi vorbesc cu îndrăzneală; căci sunt încredințat că nu-i este nimic necunoscut din ele, fiindcă nu s-au petrecut într-un colț!

27Crezi tu în Prooroci, împărate Agripa?... Știu că crezi."

28Și Agripa a zis lui Pavel: "Curând mai vrei tu să mă îndupleci să mă fac creștin!"

29"Fie curând, fie târziu", a răspuns Pavel, "să dea Dumnezeu ca nu numai tu, ci toți cei ce mă ascultă astă zi, să fiți așa cum sunt eu, afară de lanțurile acestea."

1Cor 7.7;

Nevinovăția lui Pavel recunoscută.

30Împăratul, dregătorul, Berenice, și toți cei ce ședeau împreună cu ei, s-au sculat.

31Și când au plecat, ziceau unii către alții: "Omul acesta n-a făcut nimic vrednic de moarte sau de închisoare."

Fapt 23.9-29;Fapt 25.25;

32Și Agripa a zis lui Festus: "Omului acestuia i s-ar fi putut da drumul, dacă n-ar fi cerut să fie judecat de Cezar."

Fapt 25.11;

Plecarea lui Pavel la Roma.

## 27

1După ce s-a hotărât să plecăm cu corabia în Italia, pe Pavel și pe alți câțiva întemnițați i-au dat pe mâna unui sutaș al cetei de ostași Augusta, numit Iuliu.

Fapt 25.12-25;

2Ne-am suit într-o corabie de la Adramit, care avea să meargă pe coasta Asiei, și am pornit. Aveam cu noi pe Aristarh Macedoneanul din Tesalonic.

Fapt 19.29;

3A doua zi, am ajuns la Sidon; și Iuliu, care se purta omenos cu Pavel, i-a dat voie să meargă pe la prietenii săi, și să fie îngrijit de ei.

Fapt 24.23;Fapt 28.16;

4După ce am plecat de acolo, am plutit pe lângă Cipru, pentru că vânturile erau potrivnice.

5După ce am trecut marea care scaldă Cilicia și Pamfilia, am ajuns la Mira în Licia.

6Acolo sutașul a găsit o corabie din Alexandria, care mergea în Italia, și ne-a suit în ea.

7Timp de mai multe zile, am mers încet cu corabia, și nu fără greutate am atins înălțimea Cnid, unde nu ne-a lăsat vântul să ne oprim. Am trecut pe la capătul Cretei, alături de Salmona.

8De abia am mers cu corabia pe marginea insulei, și am ajuns la un loc numit "Limanuri bune", de care era aproape cetatea Lasea.

9Trecuse destul de multă vreme, și călătoria pe mare se făcea primejdioasă, pentru că trecuse chiar și vremea "postului". De aceea Pavel a înștiințat pe ceilalți,

Lev 23.27-29;

10și le-a zis: "Oamenilor, călătoria văd că nu se va face fără primejdie și fără multă pagubă, nu numai pentru încărcătură și pentru corabie, dar chiar și pentru viețile noastre.

11Sutașul a ascultat mai mult de cârmaci și de stăpânul corabiei decât de vorbele lui Pavel.

12Și fiindcă limanul nu era bun de iernat, cei mai mulți au fost de părere să plece cu corabia de acolo, ca să încerce să ajungă la Fenix, liman din Creta, așezat spre miazăzi-apus și spre miazănoapte-apus, ca să ierneze acolo.

13Începuse să sufle un vânt ușor de miazăzi; și, ca unii care se credeau stăpâni pe țintă, au ridicat ancorele, și au pornit cu corabia pe marginea Cretei.

14Dar nu după multă vreme, s-a dezlănțuit asupra insulei un vânt furtunos, numit Eurachilon.

15Corabia a fost luată de el, fără să poată lupta împotriva vântului, și ne-am lăsat duși în voia lui.

16Am trecut repede pe la partea de jos a unui ostrov, numit Clauda, și abia am putut să punem mâna pe luntre.

17După ce au ridicat-o în sus, au întrebuințat mijloace de ajutor, au încins corabia cu frânghii; și, de teamă să nu cadă peste Sirta, au lăsat pânzele în jos. Astfel s-au lăsat mânați de vânt.

18Fiindcă eram bătuți foarte tare de furtună, a doua zi au început să arunce în mare încărcătura din corabie,

19și a treia zi, noi, cu mâinile noastre, am lepădat uneltele corabiei.

Iona 1.5;

20Soarele și stelele nu s-au văzut mai multe zile, și furtuna era așa de puternică încât la urmă pierdusem orice nădejde de scăpare.

21Oamenii nu mâncaseră de multă vreme. Atunci Pavel s-a sculat în mijlocul lor, și a zis: "Oamenilor, trebuia să mă ascultați, și să nu fi pornit cu corabia din Creta, ca să fi scăpat de această primejdie și de această pagubă.

22Acum vă sfătuiesc să fiți cu voie bună; pentru că nici unul din voi nu va pieri; și nu va fi altă pierdere decât a corabiei.

23Un înger al Dumnezeului, al căruia sunt eu, și căruia Îi slujesc, mi s-a arătat azi noapte,

Fapt 23.11;Dan 6.16;Rom 1.9;2Tim 1.3;

24și mi-a zis: "Nu te teme, Pavele; tu trebuie să stai înaintea Cezarului; și iată că Dumnezeu ți-a dăruit pe toți cei ce merg cu corabia împreună cu tine."

25De aceea, oamenilor, liniștiți-vă, căci am încredere în Dumnezeu că se va întâmpla așa cum mi s-a spus.

Luc 1.45;Rom 4.20-21;2Tim 1.12;

26Dar trebuie să dăm peste un ostrov."

Fapt 28.1;

27În noaptea a patrusprezecea, pe când eram împinși încoace și încolo cu corabia pe marea Adriatică, pe la miezul nopții, marinarii au bănuit că se apropie de pământ.

28Au măsurat adâncimea apei, și au găsit douăzeci de stânjeni; au mers puțin mai departe, au măsurat-o din nou, și au găsit cincisprezece stânjeni.

29De teamă să nu se lovească de stânci, au aruncat patru ancore înspre cârma corabiei, și doreau să se facă ziuă.

30Dar deoarece corăbierii căutau să fugă din corabie, și slobozeau luntrea în mare, sub cuvânt că ar vrea să arunce ancorele înspre partea dinainte a corabiei,

31Pavel a zis sutașului și ostașilor: "Dacă oamenii aceștia nu vor rămâne în corabie, nu puteți fi scăpați."

32Atunci ostașii au tăiat funiile luntrii, și au lăsat-o să cadă jos.

33Înainte de ziuă, Pavel a rugat pe toți să mănânce, și a zis: "Astăzi sunt patrusprezece zile, de când stați mereu de veghe, și n-ați luat nimic de mâncare în gură.

34De aceea vă rog să mâncați, căci lucrul acesta este pentru scăparea voastră; și nu vi se va pierde nici un păr din cap."

1Împ 1.52;Mat 10.30;Luc 12.7;Luc 21.18;

35După ce a spus aceste vorbe, a luat pâine, a mulțumit lui Dumnezeu, înaintea tuturor, a frânt-o, și a început să mănânce.

1Sam 9.13;Mat 15.36;Marc 8.6;Ioan 6.11;1Tim 4.3-4;

36Toți s-au îmbărbătat atunci, și au luat și ei de au mâncat.

37În corabie eram de toți: două sute șaptezeci și șase de suflete.

Fapt 2.41;Fapt 7.14;Rom 13.1;1Pet 3.20;

38După ce s-au săturat, au ușurat corabia, aruncând grâul în mare.

39Când s-a făcut ziuă, n-au cunoscut pământul; dar au văzut de departe un golf, care avea maluri nisipoase, și au hotărât să împingă corabia într-acolo, dacă va fi cu putință.

40Au tăiat ancorele, ca să le sloboadă în mare, și au slăbit în același timp funiile cârmelor; apoi au ridicat ventrila cea mică după suflarea vântului, și s-au îndreptat spre mal.

41Dar au dat peste o limbă de pământ, unde s-a înfipt corabia; și partea dinainte a corabiei s-a împlântat și stătea neclintită, pe când partea dinapoi a început să se rupă de izbitura valurilor.

2Cor 11.25;

42Ostașii au fost de părere să omoare pe cei întemnițați, ca să nu scape vreunul prin înot.

43Sutașul însă, care voia să scape pe Pavel, i-a oprit de la gândul acesta. A poruncit ca cei ce pot înota, să se arunce de pe corabie în apă, și să iasă cei dintâi la pământ;

44iar ceilalți să se așeze unii pe scânduri, iar alții pe frânturi de corabie, și așa s-a făcut că au ajuns toți teferi la uscat.

Fapt 27.22;

Trei luni în insula Malta.

## 28

1După ce am scăpat de primejdie, am aflat că ostrovul se chema Malta.

Fapt 27.26;

2Barbarii ne-au arătat o bunăvoință puțin obișnuită; ne-au primit pe toți la un foc mare, pe care-l aprinseseră din pricină că ploua, și se lăsase un frig mare.

Rom 1.14;1Cor 14.11;Col 3.11;

3Pavel strânsese o grămadă de mărăcini, și-i pusese pe foc; o năpârcă a ieșit afară din pricina căldurii, și s-a lipit de mâna lui.

4Barbarii, când au văzut năpârca spânzurată de mâna lui, au zis unii către alții: "Cu adevărat omul acesta este un ucigaș, căci "Dreptatea" nu vrea să-l lase să trăiască, măcar că a fost scăpat din mare."

5Pavel a scuturat năpârca în foc, și n-a simțit nici un rău.

6Oamenii aceia se așteptau să-l vadă umflându-se sau căzând deodată mort; dar, după ce au așteptat mult, și au văzut că nu i se întâmplă nici un rău, și-au schimbat părerea, și ziceau că este un zeu.

Marc 16.18;Luc 10.19;Fapt 14.11;

Vindecarea tatălui lui Publius.

7În împrejurimi erau moșiile mai marelui ostrovului, numit Publius. El ne-a primit și ne-a ospătat cu cea mai mare bunăvoință trei zile.

8Tatăl lui Publius zăcea atunci în pat, bolnav de friguri și de urdinare. Pavel s-a dus la el, s-a rugat, a pus mâinile peste el, și l-a vindecat.

Iac 5.14-15;Marc 6.5;Marc 7.32;Marc 16.18;Luc 4.40;Fapt 19.11-12;1Cor 12.9-28;

9Atunci au venit și ceilalți bolnavi din ostrovul acela, și au fost vindecați.

10Ni s-a dat mare cinste; și, la plecarea noastră cu corabia, ne-au dat tot ce ne trebuia pentru drum."

Mat 15.6;1Tim 5.17;

Sosirea la Roma.

11După o ședere de trei luni, am pornit cu o corabie din Alexandria, care iernase în ostrov și care purta semnul Dioscurilor.

12Am ajuns la Siracusa, și am rămas acolo trei zile.

13De acolo, am mers înainte pe lângă coastă, și am venit la Regio; iar a doua zi, fiindcă sufla vântul de miazăzi, după două zile, am venit la Puzole,

14unde am dat peste niște frați, care ne-au rugat să mai rămânem șapte zile cu ei. Și așa am ajuns la Roma.

15Din Roma ne-au ieșit înainte, până în "Forul lui Apiu", și până la "Cele trei Cârciumi", frații, care auziseră despre noi. Când i-a văzut Pavel, a mulțumit lui Dumnezeu, și s-a îmbărbătat.

16Când am ajuns la Roma, sutașul a dat pe cei întemnițați căpitanului străjerilor palatului, iar lui Pavel i s-a îngăduit să rămână într-un loc deosebit cu un ostaș care-l păzea.

Fapt 24.25;Fapt 27.3;

Pavel propovăduiește la Roma.

17După trei zile, Pavel a chemat pe mai marii Iudeilor; și, când s-au adunat, le-a zis: "Fraților, fără să fi făcut ceva împotriva norodului sau obiceiurilor părinților noștri, am fost băgat la închisoare în Ierusalim, și de acolo am fost dat în mâinile Romanilor.

Fapt 24.12-13;Fapt 25.8;Fapt 21.33;

18După ce m-au supus la cercetare, ei aveau de gând să-mi dea drumul, pentru că nu era în mine nici o vină vrednică de moarte.

Fapt 22.24;Fapt 24.10;Fapt 25.8;Fapt 26.31;

19Dar Iudeii s-au împotrivit, și am fost silit să cer să fiu judecat de Cezar, fără să am dealtfel nici un gând să pârăsc neamul meu.

Fapt 25.11;

20De aceea, v-am chemat să vă văd, și să vorbesc cu voi; căci din pricina nădejdii lui Israel port eu acest lanț."

Fapt 26.6-7;Fapt 26.29;Efes 3.1;Efes 4.1;Efes 6.20;2Tim 1.16;2Tim 2.9;Filim 10-13;

21Ei i-au răspuns: "Noi n-am primit din Iudea nici o scrisoare cu privire la tine, și n-a venit aici nici un frate, care să fi spus sau să fi vorbit ceva rău despre tine.

22Dar am vrea să auzim părerea ta, pentru că știm că partida aceasta pretutindeni stârnește împotrivire."

Luc 2.34;Fapt 24.5-14;1Pet 2.12;1Pet 4.14;

23I-au hotărât o zi, și au venit mai mulți la locuința lui. Pavel le-a vestit Împărăția lui Dumnezeu, le-a adus dovezi, și a căutat să-i încredințeze, prin Legea lui Moise și prin Prooroci, despre lucrurile privitoare la Isus. Vorbirea ținea de dimineață până seara.

Luc 24.27;Fapt 17.3;Fapt 19.8;Fapt 26.6-22;

24Unii au crezut ce le spunea el, iar alții n-au crezut.

Fapt 14.4;Fapt 17.4;Fapt 19.9;

25Fiindcă ei au plecat acasă în neînțelegere unii cu alții, Pavel n-a adăugat decât aceste vorbe: "Bine a spus Duhul Sfânt prin proorocul Isaia către părinții voștri,

26când a zis: "Du-te la poporul acesta, și zi-i: "Veți auzi cu urechile voastre, și nu veți înțelege; cu ochii voștri veți privi, și nu veți vedea.

Isa 6.9;Ier 5.21;Ezec 12.2;Mat 13.14-15;Marc 4.12;Luc 8.10;Ioan 12.40;Rom 11.8;

27Căci inima acestui norod s-a împietrit; ei aud greu cu urechile, și-au închis ochii, ca nu cumva să vadă cu ochii, să audă cu urechile, să înțeleagă cu inima, să se întoarcă la Dumnezeu, și să-i vindec."

28Să știți dar că mântuirea aceasta a lui Dumnezeu a fost trimisă Neamurilor, și o vor asculta."

Mat 21.41-43;Fapt 13.46-47;Fapt 18.6;Fapt 22.21;Fapt 26.17-18;Rom 11.11;

29Când a zis aceste vorbe, Iudeii au plecat, vorbind cu aprindere între ei.

Pavel stă și propovăduiește doi ani la Roma.

30Pavel a rămas doi ani întregi într-o casă, pe care o luase cu chirie. Primea pe toți care veneau să-l vadă,

31propovăduia Împărăția lui Dumnezeu, și învăța pe oameni, cu toată îndrăzneala și fără nici o piedică, cele privitoare la Domnul Isus Hristos.

Fapt 4.31;Efes 6.19;