### EVANGHELIA DUPĂ LUCA

Cuvânt înainte.

## 1 > 3 6 9 12 15 18 21 24

1Fiindcă mulți s-au apucat să alcătuiască o istorisire amănunțită despre lucrurile care s-au petrecut printre noi,

2după cum ni le-au încredințat cei ce le-au văzut cu ochii lor de la început, și au ajuns slujitori ai cuvântului,

Evr 2.3;1Pet 5.1;2Pet 1.16;1Ioan 1.1;Marc 1.1;Ioan 15.27;

3am găsit și eu cu cale, prea alesule Teofile, după ce am făcut cercetări cu de-amănuntul asupra tuturor acestor lucruri de la obârșia lor, să ți le scriu în șir unele după altele,

Fapt 15.19-28;1Cor 7.40;Fapt 11.4;Fapt 1.1;

4ca să poți cunoaște astfel temeinicia învățăturilor, pe care le-ai primit prin viu grai.

Ioan 20.31;

Vestirea nașterii lui Ioan Botezătorul.

5În zilele lui Irod, împăratul Iudeii, era un preot, numit Zaharia, din ceata lui Abia. Nevasta lui era din fetele lui Aaron, și se chema Elisabeta.

Mat 2.1;1Cron 24.10-19;Neem 12.4-17;

6Amândoi erau neprihăniți înaintea lui Dumnezeu, și păzeau fără pată toate poruncile și toate rânduielile Domnului.

Fapt 7.1;Fapt 17.1;1Împ 9.4;2Împ 20.3;Iov 1.1;Fapt 23.1;Fapt 24.16;Filip 3.6;

7N-aveau copii, pentru că Elisabeta era stearpă; și amândoi erau înaintați în vârstă.

8Dar, pe când slujea Zaharia înaintea lui Dumnezeu, la rândul cetei lui,

9după obiceiul preoției, a ieșit la sorți să intre să tămâieze în Templul Domnului.

1Cron 24.19;2Cron 8.14;2Cron 31.2;Ex 30.7-8;1Sam 2.28;1Cron 23.13;2Cron 29.11;

10În ceasul tămâierii, toată mulțimea norodului se ruga afară.

Lev 16.17;Apoc 8.3-4;

11Atunci un înger al Domnului s-a arătat lui Zaharia, și a stat în picioare la dreapta altarului pentru tămâiere.

Ex 30.1;

12Zaharia s-a înspăimântat, când l-a văzut; și l-a apucat frica.

Jud 6.22;Jud 13.22;Dan 10.8;Luca 1.29;Luca 2.9;Fapt 10.4;Apoc 1.17;

13Dar îngerul i-a zis: "Nu te teme Zahario; fiindcă rugăciunea ta a fost ascultată. Nevasta ta Elisabeta îți va naște un fiu, căruia îi vei pune numele Ioan.

Luca 1.60-63;

14El va fi pentru tine o pricină de bucurie și veselie, și mulți se vor bucura de nașterea lui.

Luca 1.58;

15Căci va fi mare înaintea Domnului. Nu va bea nici vin, nici băutură amețitoare, și se va umple de Duhul Sfânt încă din pântecele maicii sale.

Num 6.3;Jud 13.4;Luca 7.33;Ier 1.5;Gal 1.15;

16El va întoarce pe mulți din fiii lui Israel la Domnul, Dumnezeul lor.

Mal 4.5-6;

17Va merge înaintea lui Dumnezeu, în duhul și puterea lui Ilie, ca să întoarcă inimile părinților la copii, și pe cei neascultători la umblarea în înțelepciunea celor neprihăniți, ca să gătească Domnului un norod bine pregătit pentru El."

Mal 4.5;Mat 11.14;Marc 9.12;

18Zaharia a zis îngerului: "Din ce voi cunoaște lucrul acesta? Fiindcă eu sunt bătrân, și nevasta mea este înaintată în vârstă."

Gen 17.17;

19Drept răspuns, îngerul i-a zis: "Eu sunt Gabriel, care stau înaintea lui Dumnezeu; am fost trimis să-ți vorbesc, și să-ți aduc această veste bună.

Dan 8.16;Dan 9.21-23;Mat 18.10;Evr 1.14;

20Iată că vei fi mut, și nu vei putea vorbi, până în ziua când se vor întâmpla aceste lucruri, pentru că n-ai crezut cuvintele mele, care se vor împlini la vremea lor."

Ezec 3.26;Ezec 24.27;

21Norodul însă aștepta pe Zaharia, și se mira de zăbovirea lui în Templu.

22Când a ieșit afară, nu putea să le vorbească; și au înțeles că avusese o vedenie în Templu. El le făcea semne într-una, și a rămas mut.

23După ce i s-au împlinit zilele de slujbă, Zaharia s-a dus acasă.

2Împ 11.5;1Cron 9.25;

24Peste câtva timp, Elisabeta, nevasta lui, a rămas însărcinată, și s-a ținut ascunsă de tot cinci luni. "Căci", zicea ea,

25"iată ce mi-a făcut Domnul, când Și-a aruncat ochii spre mine, ca să-mi ia ocara dintre oameni."

Gen 30.23;Isa 4.1;Isa 54.1-4;

Vestirea nașterii lui Isus Hristos.

26În luna a șasea, îngerul Gabriel a fost trimis de Dumnezeu într-o cetate din Galilea, numită Nazaret,

27la o fecioară logodită cu un bărbat, numit Iosif, din casa lui David. Numele fecioarei era Maria.

Mat 1.18;Luca 2.4-5;

28Îngerul a intrat la ea, și a zis: "Plecăciune, ție, căreia ți s-a făcut mare har; Domnul este cu tine, binecuvântată ești tu între femei!"

Dan 9.23;Dan 10.19;Jud 6.12;

29Tulburată foarte mult de cuvintele acestea, Maria se întreba singură ce putea să însemneze urarea aceasta.

Luca 1.12;

30Îngerul i-a zis: "Nu te teme, Marie; căci ai căpătat îndurare înaintea lui Dumnezeu.

31Și iată că vei rămâne însărcinată, și vei naște un fiu, căruia îi vei pune numele Isus.

Isa 7.14;Mat 1.21;Luca 2.21;

32El va fi mare, și va fi chemat Fiul Celui Prea Înalt; și Domnul Dumnezeu îi va da scaunul de domnie al tatălui Său David.

Marc 5.7;2Sam 7.11-12;Ps 132.11;Isa 9.6-7;Isa 16.5;Ier 23.5;Apoc 3.7;

33Va împărăți peste casa lui Iacov în veci, și Împărăția Lui nu va avea sfârșit."

Dan 2.44;Dan 7.14-27;Obad 21;Mic 4.7;Ioan 12.34;Evr 1.8;

34Maria a zis îngerului: "Cum se va face lucrul acesta, fiindcă eu nu știu de bărbat?"

35Îngerul i-a răspuns: "Duhul Sfânt Se va pogorî peste tine, și puterea Celui Prea Înalt te va umbri. De aceea Sfântul care Se va naște din tine, va fi chemat Fiul lui Dumnezeu.

Mat 1.20;Mat 14.33;Mat 26.63-64;Marc 1.1;Ioan 1.34;Ioan 20.31;Fapt 8.37;Rom 1.4;

36Iată că Elisabeta, rudenia ta, a zămislit, și ea, un fiu la bătrânețe; și ea, căreia i se zicea stearpă, este acum în a șasea lună.

37Căci nici un cuvânt de la Dumnezeu nu este lipsit de putere.

Gen 18.14;Ier 32.17;Zah 8.6;Mat 19.26;Marc 10.27;Luca 18.27;Rom 4.21;

38Maria a zis: "Iată, roaba Domnului; facă-mi-se după cuvintele tale!" Și îngerul a plecat de la ea.

Cântarea Mariei.

39Maria s-a sculat chiar în zilele acelea, și a plecat în grabă spre munți, într-o cetate a lui Iuda.

Ios 21.9-11;

40A intrat în casa lui Zaharia, și a urat de bine Elisabetei.

41Cum a auzit Elisabeta urarea Mariei, i-a săltat pruncul în pântece, și Elisabeta s-a umplut de Duhul Sfânt.

42Ea a strigat cu glas tare: "Binecuvântată ești tu între femei, și binecuvântat este rodul pântecelui tău.

Jud 5.24;Luca 1.28;

43Cum mi-a fost dat mie să vină la mine maica Domnului meu?

44Fiindcă iată, cum mi-a ajuns la urechi glasul urării tale, mi-a săltat pruncul în pântece de bucurie.

45Ferice de aceea care a crezut; pentru că lucrurile, care i-au fost spuse din partea Domnului, se vor împlini."

46Și Maria a zis: "Sufletul meu mărește pe Domnul,

1Sam 2.1;Ps 34.2-3;Ps 35.9;Hab 3.18;

47și mi se bucură duhul în Dumnezeu, Mântuitorul meu,

48pentru că a privit spre starea smerită a roabei Sale. Căci iată că de acum încolo, toate neamurile îmi vor zice fericită,

1Sam 1.11;Ps 138.6;Mal 3.12;Luca 11.27;

49pentru că Cel Atotputernic a făcut lucruri mari pentru mine. Numele Lui este sfânt,

Ps 71.19;Ps 126.2-3;Ps 111.9;

50și îndurarea Lui se întinde din neam în neam peste cei ce se tem de El.

Gen 17.7;Ex 20.6;Ps 103.17-18;

51El a arătat putere cu brațul Lui; a risipit gândurile, pe care le aveau cei mândri în inima lor.

Ps 98.1;Ps 118.15;Isa 40.10;Isa 51.9;Isa 52.10;Ps 33.10;1Pet 5.5;

52A răsturnat pe cei puternici de pe scaunele lor de domnie, și a înălțat pe cei smeriți.

1Sam 2.6;Iov 5.11;Ps 113.6;

53Pe cei flămânzi i-a săturat de bunătăți, și pe cei bogați i-a scos afară cu mâinile goale.

1Sam 2.5;Ps 34.10;

54A venit în ajutorul robului său Israel, căci Și-a adus aminte de îndurarea Sa, -

Ps 98.3;Ier 31.3-20;

55cum făgăduise părinților noștri, - față de Avraam și sămânța lui în veac."

Gen 17.19;Ps 132.11;Rom 11.28;Gal 3.16;

56Maria a rămas împreună cu Elisabeta cam trei luni. Apoi s-a întors acasă.

Nașterea lui Ioan Botezătorul.

57Elisabetei i s-a împlinit vremea să nască; și a născut un fiu.

58Vecinii și rudele ei au auzit că Domnul a arătat mare îndurare față de ea, și se bucurau împreună cu ea.

Luca 1.14;

59În ziua a opta, au venit să taie pruncul împrejur, și voiau să-i pună numele Zaharia, după numele tatălui său.

Gen 17.12;Lev 12.3;

60Dar mama lui a luat cuvântul, și a zis: "Nu. Ci are să se cheme Ioan."

Luca 1.13;

61Ei i-au zis: "Nimeni din rudeniile tale nu poartă numele acesta."

62Și au început să facă semne tatălui său, ca să știe cum ar vrea să-i pună numele.

63Zaharia a cerut o tăbliță de scris, și a scris, zicând: "Numele lui este Ioan." Și toți s-au minunat.

Luca 1.13;

64În clipa aceea, i s-a deschis gura, i s-a dezlegat limba, și el vorbea și binecuvânta pe Dumnezeu.

Luca 1.20;

65Pe toți vecinii i-a apucat frica, și în tot ținutul acela muntos al Iudeii, se vorbea despre toate aceste lucruri.

Luca 1.39;

66Toți cei ce le auzeau, le păstrau în inima lor, și ziceau: "Oare ce va fi pruncul acesta?" Și mâna Domnului era într-adevăr cu el.

Luca 2.19-51;Gen 39.2;Ps 80.17;Ps 89.21;Fapt 11.21;

Cântarea lui Zaharia.

67Zaharia, tatăl lui, s-a umplut de Duhul Sfânt, a prorocit, și a zis:

Ioel 2.28;

68"Binecuvântat este Domnul, Dumnezeul lui Israel, pentru că a cercetat și a răscumpărat pe poporul Său.

1Împ 1.48;Ps 41.13;Ps 72.18;Ps 106.48;Ex 3.16;Ex 4.31;Ps 111.9;Luca 7.16;

69Și ne-a ridicat o mântuire puternică (Grecește: un corn de mântuire.) în casa robului Său David,

Ps 132.17;

70cum vestise prin gura sfinților Săi prooroci, care au fost din vechime; -

Ier 23.5-6;Ier 30.10;Dan 9.24;Fapt 3.21;Rom 1.2;

71mântuire de vrăjmașii noștri și din mâna tuturor celor ce ne urăsc!

72Astfel Își arată El îndurarea față de părinții noștri, și Își aduce aminte de legământul Lui cel sfânt,

Lev 26.42;Ps 98.3;Ps 105.8-9;Ps 106.45;Ezec 16.60;Luca 1.54;

73potrivit jurământului prin care Se jurase părintelui nostru Avraam,

Gen 12.3;Gen 17.4;Gen 22.16-17;Evr 6.13-17;

74că, după ce ne va izbăvi din mâna vrăjmașilor noștri, ne va îngădui să-I slujim fără frică,

Rom 6.18-22;Evr 9.14;

75trăind înaintea Lui în sfințenie și neprihănire, în toate zilele vieții noastre.

Ier 32.39-40;Efes 4.24;2Tes 2.13;2Tim 1.9;Tit 2.12;1Pet 1.15;2Pet 1.4;

76Și tu, pruncule, vei fi chemat prooroc al Celui Prea Înalt. Căci vei merge înaintea Domnului, ca să pregătești căile Lui,

Isa 40.3;Mal 3.1;Mal 4.5;Mat 11.10;Luca 1.17;

77și să dai poporului Său cunoștința mântuirii, care stă în iertarea păcatelor lui; -

Marc 1.4;Luca 3.3;

78datorită marii îndurări a Dumnezeului nostru, în urma căreia ne-a cercetat Soarele care răsare din înălțime,

79ca să lumineze pe cei ce zac în întunericul și în umbra morții, și să ne îndrepte picioarele pe calea păcii!"

Isa 9.2;Isa 42.7;Isa 49.9;Mat 4.16;Fapt 26.18;

80Iar pruncul creștea și se întărea în duh. Și a stat în locuri pustii până în ziua arătării lui înaintea lui Israel.

Luca 2.40;Mat 3.1;Mat 11.7;

Nașterea lui Isus Hristos.

## < 2 > 6 9 12 15 18 21 24

1În vremea aceea a ieșit o poruncă de la Cezar August să se înscrie toată lumea.

2Înscrierea aceasta s-a făcut întâia dată pe când era dregător în Siria Quirinius.

Fapt 5.37;

3Toți se duceau să se înscrie, fiecare în cetatea lui.

4Iosif s-a suit și el din Galilea, din cetatea Nazaret, ca să se ducă în Iudea, în cetatea lui David, numită Betleem, - pentru că era din casa și din seminția lui David, -

1Sam 16.1-4;Ioan 7.42;Mat 1.16;Luca 1.27;

5să se înscrie împreună cu Maria, logodnica lui, care era însărcinată.

Mat 1.18;Luca 1.27;

6Pe când erau ei acolo, s-a împlinit vremea când trebuia să nască Maria.

7Și a născut pe Fiul ei cel întâi născut, L-a înfășat în scutece și L-a culcat într-o iesle, pentru că în casa de poposire nu era loc pentru ei.

Mat 1.25;

Păstorii din Betleem.

8În ținutul acela erau niște păstori, care stăteau afară în câmp, și făceau de strajă noaptea împrejurul turmei lor.

9Și iată că un înger al Domnului s-a înfățișat înaintea lor, și slava Domnului a strălucit împrejurul lor. Ei s-au înfricoșat foarte tare.

Luca 1.12;

10Dar îngerul le-a zis: "Nu vă temeți: căci vă aduc o veste bună, care va fi o mare bucurie pentru tot norodul:

Gen 12.3;Mat 28.19;Marc 1.15;Luca 2.31-32;Luca 24.47;Col 1.23;

11astăzi în cetatea lui David, vi s-a născut un Mântuitor, care este Hristos, Domnul.

Isa 9.6;Mat 1.21;Mat 1.16;Mat 16.16;Luca 1.43;Fapt 2.36;Fapt 10.36;Filip 2.11;

12Iată semnul, după care-L veți cunoaște: veți găsi un prunc înfășat în scutece și culcat într-o iesle."

13Și deodată, împreună cu îngerul s-a unit o mulțime de oaste cerească, lăudând pe Dumnezeu, și zicând:

Gen 28.12;Gen 32.1-2;Ps 103.20-21;Ps 148.2;Dan 7.10;Evr 1.14;Apoc 5.11;

14"Slavă lui Dumnezeu în locurile prea înalte, și pace pe pământ între oamenii plăcuți Lui."

Luca 19.38;Efes 1.6;Efes 3.10-21;Apoc 5.13;Isa 57.19;Luca 1.79;Rom 5.1;Efes 2.17;Col 1.20;Ioan 3.16;Efes 2.4-7;2Tes 2.18;1Ioan 4.9-10;

15După ce au plecat îngerii de la ei, ca să se întoarcă în cer, păstorii au zis unii către alții: "Haidem să mergem până la Betleem, și să vedem ce ni s-a spus și ce ne-a făcut cunoscut Domnul."

16S-au dus în grabă, și au găsit pe Maria, pe Iosif, și pruncul culcat în iesle.

17După ce L-au văzut, au istorisit ce li se spusese despre Prunc.

18Toți cei ce i-au auzit, s-au mirat de cele ce le spuneau păstorii.

19Maria păstra toate cuvintele acelea, și se gândea la ele în inima ei.

Gen 37.11;Luca 1.66;Luca 2.51;

20Și păstorii s-au întors, slăvind și lăudând pe Dumnezeu, pentru toate cele ce auziseră și văzuseră, și care erau întocmai cum li se spusese.

Isus adus în Templu.

21Când a venit ziua a opta, în care trebuia tăiat împrejur pruncul, I-au pus numele ISUS, nume, care fusese spus de înger înainte ca să fi fost El zămislit în pântece.

Gen 17.12;Lev 12.3;Luca 1.59;Mat 1.21-25;Luca 1.31;

22Și, când s-au împlinit zilele pentru curățirea lor, după Legea lui Moise, Iosif și Maria au adus Pruncul la Ierusalim, ca să-L înfățișeze înaintea Domnului, -

Lev 12.2-6;

23după cum este scris în Legea Domnului: "Orice întâi născut de partea bărbătească va fi închinat Domnului",

Ex 13.2;Ex 22.29;Ex 34.19;Num 3.13;Num 8.17;Num 18.15;

24și ca să aducă jertfă: o pereche de turturele sau doi pui de porumbei, după cum este poruncit în Legea Domnului.

Lev 12.2-8;

Cântarea lui Simeon.

25Și iată că în Ierusalim era un om numit Simeon. Omul acesta ducea o viață sfântă, și era cu frica lui Dumnezeu. El aștepta mângâierea lui Israel, și Duhul Sfânt era peste el.

Isa 40.1;Marc 15.43;Luca 2.38;

26Duhul Sfânt îl înștiințase că nu va muri înainte ca să vadă pe Hristosul Domnului.

Ps 89.48;Evr 11.5;

27El a venit în Templu, mânat de Duhul. Și, când au adus părinții înăuntru pe Pruncul Isus, ca să împlinească cu privire la El ce poruncea Legea,

Mat 4.1;

28Simeon L-a luat în brațe, a binecuvântat pe Dumnezeu, și a zis:

29"Acum, slobozește în pace pe robul Tău, Stăpâne, după cuvântul Tău.

Gen 46.30;Filip 1.23;

30Căci au văzut ochii mei mântuirea Ta,

Isa 52.10;Luca 3.6;

31pe care ai pregătit-o să fie, înaintea tuturor popoarelor,

32lumina care să lumineze neamurile, și slava poporului Tău Israel."

Isa 9.2;Isa 42.6;Isa 49.6;Isa 60.1-3;Mat 4.16;Fapt 13.47;Fapt 28.28;

33Tatăl și mama Lui se mirau de lucrurile care se spuneau despre El.

34Simeon i-a binecuvântat, și a zis Mariei, mama Lui: "Iată, Copilul acesta este rânduit spre prăbușirea și ridicarea multora în Israel, și să fie un semn, care va stârni împotrivire.

Isa 8.14;Osea 14.9;Mat 21.44;Rom 9.32-33;1Cor 1.23-24;2Cor 2.16;1Pet 2.7-8;Fapt 28.22;

35Chiar sufletul tău va fi străpuns de o sabie, ca să se descopere gândurile multor inimi."

Ps 42.10;Ioan 19.25;

36Mai era acolo și o proorociță, Ana, fata lui Fanuel, din seminția lui Așer. Ea era foarte înaintată în vârstă, și trăise cu bărbatul ei șapte ani după fecioria ei.

37Rămasă văduvă, și fiind în vârstă de optzeci și patru ani, Ana nu se depărta de Templu, și zi și noapte slujea lui Dumnezeu cu post și cu rugăciuni.

Fapt 26.7;1Tim 5.5;

38A venit și ea în același ceas, și a început să laude pe Dumnezeu, și să vorbească despre Isus tuturor celor ce așteptau mântuirea Ierusalimului.

Marc 15.43;Luca 2.25;Luca 24.21;

Întoarcerea la Nazaret.

39După ce au împlinit tot ce poruncea Legea Domnului, Iosif și Maria s-au întors în Galilea, în cetatea lor Nazaret.

40Iar Pruncul creștea și se întărea; era plin de înțelepciune, și harul lui Dumnezeu era peste El.

Luca 1.80;Luca 2.52;

Isus în Templu la vârsta de doisprezece ani.

41Părinții lui Isus se duceau la Ierusalim în fiecare an, la praznicul Paștelor.

Ex 23.15-17;Ex 34.23;Deut 16.1;Deut 16.16;

42Când a fost El de doisprezece ani, s-au suit la Ierusalim, după obiceiul praznicului.

43Apoi, după ce au trecut zilele praznicului, pe când se întorceau acasă, băiatul Isus a rămas în Ierusalim. Părinții Lui n-au băgat de seamă lucrul acesta.

44Au crezut că este cu tovarășii lor de călătorie, și au mers cale de o zi, și L-au căutat printre rudele și cunoscuții lor.

45Dar nu L-au găsit, și s-au întors la Ierusalim să-L caute.

46După trei zile, L-au găsit în Templu, șezând în mijlocul învățătorilor, ascultându-i și punându-le întrebări.

47Toți care-L auzeau, rămâneau uimiți de priceperea și răspunsurile Lui.

Mat 7.28;Marc 1.22;Luca 4.22-32;Ioan 7.15-46;

48Când L-au văzut părinții Lui, au rămas înmărmuriți; și mama Lui I-a zis: "Fiule, pentru ce Te-ai purtat așa cu noi? Iată că tatăl Tău și eu Te-am căutat cu îngrijorare."

49El le-a zis: "De ce M-ați căutat? Oare nu știați că trebuie să fiu în casa Tatălui Meu?"

Ioan 2.16;

50Dar ei n-au înțeles spusele Lui.

Luca 9.45;Luca 18.34;

51Apoi S-a pogorât împreună cu ei, a venit la Nazaret, și le era supus. Mama Sa păstra toate cuvintele acestea în inima ei.

Dan 7.28;Luca 2.19;

52Și Isus creștea în înțelepciune, în statură, și era tot mai plăcut înaintea lui Dumnezeu și înaintea oamenilor.

1Sam 2.26;Luca 2.40;

Propovăduirea lui Ioan Botezătorul.

## 1 < 3 > 5 6 9 12 15 18 21 24

1În anul al cincisprezecelea al domniei lui Tiberiu Cezar, - pe când Pilat din Pont era dregător în Iudea, Irod, cârmuitor al Galileii, Filip, fratele lui, cârmuitor al Ituriei și al Trahonitei, Lisania, cârmuitor al Abilenei,

2și în zilele marilor preoți Ana și Caiafa, - Cuvântul lui Dumnezeu a vorbit lui Ioan, fiul lui Zaharia în pustie.

Ioan 11.49-51;Ioan 18.13;Fapt 4.6;

3Și Ioan a venit prin tot ținutul din împrejurimile Iordanului, și propovăduia botezul pocăinței, pentru iertarea păcatelor,

Mat 3.1;Marc 1.4;Luca 1.77;

4după cum este scris în cartea cuvintelor proorocului Isaia: "Iată glasul celui ce strigă în pustie: "Pregătiți calea Domnului, neteziți-I cărările.

Isa 40.3;Mat 3.3;Marc 1.3;Ioan 1.23;

5Orice vale va fi astupată, orice munte și orice deal va fi prefăcut în loc neted; căile strâmbe vor fi îndreptate, și drumurile zgrunțuroase vor fi netezite.

6Și orice făptură va vedea mântuirea lui Dumnezeu."

Ps 98.2;Isa 52.10;Luca 2.10;

7Ioan zicea dar noroadelor, care veneau să fie botezate de el: "Pui de năpârci, cine v-a învățat să fugiți de mânia viitoare?

Mat 3.7;

8Faceți dar roade vrednice de pocăința voastră, și nu vă apucați să ziceți în voi înșivă: "Avem pe Avraam ca tată!" Căci vă spun că Dumnezeu din pietrele acestea poate să ridice fii lui Avraam.

9Securea a și fost înfiptă la rădăcina pomilor: deci, orice pom care nu face rod bun, este tăiat și aruncat în foc."

Mat 7.19;

10Noroadele îl întrebau, și ziceau: "Atunci ce trebuie să facem?"

Fapt 2.37;

11Drept răspuns, el le zicea: "Cine are două haine, să împartă cu cine n-are nici una; și cine are de mâncare, să facă la fel."

Luca 11.41;2Cor 8.14;Iac 2.15-16;1Ioan 3.17;1Ioan 4.20;

12Au venit și niște vameși să fie botezați, și i-au zis: "Învățătorului, noi ce trebuie să facem?"

Mat 21.32;Luca 7.29;

13El le-a răspuns: "Să nu cereți nimic mai mult peste ce v-a fost poruncit să luați."

Luca 19.8;

14Niște ostași îl întrebau și ei, și ziceau: "Dar noi ce trebuie să facem?" El le-a răspuns: "Să nu stoarceți nimic de la nimeni prin amenințări, nici să nu învinuiți pe nimeni pe nedrept, ci să vă mulțumiți cu lefurile voastre."

Ex 23.1;Lev 19.11;

15Fiindcă norodul era în așteptare, și toți se gândeau în inimile lor cu privire la Ioan, dacă nu cumva este el Hristosul,

16Ioan, drept răspuns, a zis tuturor: "Cât despre mine, eu vă botez cu apă; dar vine Acela care este mai puternic decât mine, și căruia eu nu sunt vrednic să-I dezleg cureaua încălțămintelor. El vă va boteza cu Duhul Sfânt și cu foc.

Mat 3.11;

17Acela are lopata în mână; Își va curăți aria cu desăvârșire, și Își va strânge grâul în grânar, iar pleava o va arde într-un foc care nu se stinge."

Mic 4.12;

Închinarea lui Ioan.

18Astfel propovăduia Ioan norodului Evanghelia, și-i dădea încă multe alte îndemnuri.

19Dar cârmuitorul Irod, care era mustrat de Ioan pentru Irodiada, nevasta fratelui său Filip, și pentru toate relele pe care le făcuse,

Mat 14.3;Marc 6.17;

20a mai adăugat la toate celelalte rele și pe acela că a închis pe Ioan în temniță.

Botezul lui Isus.

21După ce a fost botezat tot norodul, a fost botezat și Isus; și pe când Se ruga, s-a deschis cerul,

Mat 3.13;Ioan 1.32;

22și Duhul Sfânt S-a pogorât peste El în chip trupesc, ca un porumbel. Și din cer s-a auzit un glas, care zicea: "Tu ești Fiul Meu preaiubit: în Tine Îmi găsesc toată plăcerea Mea!"

Cartea neamului lui Isus Hristos.

23Isus avea aproape treizeci de ani, când a început să învețe pe norod; și era, cum se credea, fiul lui Iosif, fiul lui Eli,

Num 4.3-47;Mat 13.55;Ioan 6.42;

24fiul lui Matat, fiul lui Levi, fiul lui Melhi, fiul lui Ianai, fiul lui Iosif,

25fiul lui Matatia, fiul lui Amos, fiul lui Naum, fiul lui Esli, fiul lui Nagai,

26fiul lui Maat, fiul lui Matatia, fiul lui Semei, fiul lui Ioseh, fiul lui Ioda,

27fiul lui Ioanan, fiul lui Resa, fiul lui Zorobabel, fiul lui Salatiel, fiul lui Neri,

28fiul lui Melhi, fiul lui Adi, fiul lui Cosam, fiul lui Elmadam, fiul lui Er,

29fiul lui Isus, fiul lui Eliezer, fiul lui Iorim, fiul lui Matat, fiul lui Levi,

30fiul lui Simeon, fiul lui Iuda, fiul lui Iosif, fiul lui Ionam, fiul lui Eliachim,

31fiul lui Melea, fiul lui Mena, fiul lui Matata, fiul lui Natan, fiul lui David,

Zah 12.12;2Sam 5.14;1Cron 3.5;

32fiul lui Iese, fiul lui Iobed, fiul lui Booz, fiul lui Salmon, fiul lui Naason,

Rut 4.18;1Cron 2.10;

33fiul lui Aminadab, fiul lui Admin, fiul lui Arni, fiul lui Esrom, fiul lui Fares, fiul lui Iuda,

34fiul lui Iacov, fiul lui Isaac, fiul lui Avraam, fiul lui Tara, fiul lui Nahor,

Gen 11.24-26;

35fiul lui Seruh, fiul lui Ragau, fiul lui Falec, fiul lui Eber, fiul lui Sala,

36fiul lui Cainam, fiul lui Arfaxad, fiul lui Sem, fiul lui Noe, fiul lui Lameh,

Gen 11.12;Gen 5.6;Gen 11.10;

37fiul lui Matusala, fiul lui Enoh, fiul lui Iared, fiul lui Maleleel, fiul lui Cainan,

38fiul lui Enos, fiul lui Set, fiul lui Adam, fiul lui Dumnezeu.

Gen 5.1-2;

Ispitirea lui Isus Hristos.

## 1 < 4 > 6 9 12 15 18 21 24

1Isus, plin de Duhul Sfânt, S-a întors de la Iordan, și a fost dus de Duhul în pustie,

Mat 4.1;Marc 1.12;Luca 2.27;Luca 4.14;

2unde a fost ispitit de diavolul timp de patruzeci de zile. N-a mâncat nimic în zilele acelea; și, după ce au trecut acele zile, a flămânzit.

Ex 34.28;1Împ 19.8;

3Diavolul I-a zis: "Dacă ești Fiul lui Dumnezeu, poruncește pietrei acesteia să se facă pâine."

4Isus i-a răspuns: "Este scris: Omul nu va trăi numai cu pâine, ci cu orice cuvânt care iese din gura lui Dumnezeu."

Deut 8.3;

5Diavolul L-a suit pe un munte înalt, i-a arătat într-o clipă, toate împărățiile pământului,

6și I-a zis: "Ție Îți voi da toată stăpânirea și slava acestor împărății; căci mie îmi este dată, și o dau oricui voiesc.

Ioan 12.31;Ioan 14.30;Apoc 13.2-7;

7Dacă dar, Te vei închina înaintea mea, toată va fi a Ta."

8Drept răspuns, Isus i-a zis: "Înapoia Mea, Satano! Este scris: Să te închini Domnului, Dumnezeului tău, și numai Lui să-I slujești."

Deut 6.13;Deut 10.20;

9Diavolul L-a dus apoi în Ierusalim, L-a așezat pe streașina acoperișului Templului, și I-a zis: "Dacă ești Fiul lui Dumnezeu, aruncă-Te jos de aici";

Mat 4.5;

10căci este scris: "El va porunci îngerilor Lui să Te păzească";

Ps 91.11;

11și: "Ei Te vor lua pe mâini, ca nu cumva să Te lovești cu piciorul de vreo piatră."

12Isus i-a răspuns: "S-a spus: Să nu ispitești pe Domnul, Dumnezeul tău."

Deut 6.16;

13După ce L-a ispitit în toate felurile, diavolul a plecat de la El, până la o vreme.

Ioan 14.30;Evr 4.15;

Isus în Galilea.

14Isus, plin de puterea Duhului, S-a întors în Galilea, și I s-a dus vestea în tot ținutul dimprejur.

Mat 4.12;Ioan 4.43;Luca 4.1;Fapt 10.37;

15El învăța pe oameni în sinagogile lor, și era slăvit de toți.

Isus propovăduiește la Nazaret.

16A venit în Nazaret, unde fusese crescut; și, după obiceiul Său, în ziua Sabatului, a intrat în sinagogă. S-a sculat să citească,

Mat 2.23;Mat 13.54;Marc 6.1;Fapt 13.14;Fapt 17.2;

17și I s-a dat cartea proorocului Isaia. Când a deschis-o, a dat peste locul unde era scris:

18"Duhul Domnului este peste Mine, pentru că M-a uns să vestesc săracilor Evanghelia; M-a trimis să tămăduiesc pe cei cu inima zdrobită, să propovăduiesc robilor de război slobozirea, și orbilor căpătarea vederii; să dau drumul celor apăsați,

Isa 61.1;

19și să vestesc anul de îndurare al Domnului."

20În urmă, a închis cartea, a dat-o înapoi îngrijitorului, și a șezut jos. Toți cei ce se aflau în sinagogă, aveau privirile pironite spre El.

21Atunci a început să le spună: "Astăzi s-au împlinit cuvintele acestea din Scriptură, pe care le-ați auzit."

22Și toți Îl vorbeau de bine, se mirau de cuvintele pline de har, care ieșeau din gura Lui, și ziceau: "Oare nu este acesta feciorul lui Iosif?"

Ps 45.2;Mat 13.54;Marc 6.2;Luca 2.47;Ioan 6.42;

23Isus le-a zis: "Fără îndoială, Îmi veți spune zicala aceea: "Doctore, vindecă-te pe tine însuți"; și Îmi veți zice: "Fă și aici, în patria Ta, tot ce am auzit că ai făcut în Capernaum."

Mat 4.13;Mat 11.23;Mat 13.54;Marc 6.1;

24"Dar", a adăugat El "adevărat vă spun că, nici un prooroc nu este primit bine în patria lui.

Mat 13.57;Marc 6.4;Ioan 4.44;

25Ba încă, adevărat vă spun că, pe vremea lui Ilie, când a fost încuiat cerul să nu dea ploaie trei ani și șase luni, și când a venit o foamete mare peste toată țara, erau multe văduve în Israel;

1Împ 17.9;1Împ 18.1;Iac 5.17;

26și totuși Ilie n-a fost trimis la nici una din ele, afară de o văduvă din Sarepta Sidonului.

27Și mulți leproși erau în Israel, pe vremea proorocului Elisei; și totuși nici unul din ei n-a fost curățit, afară de Naaman, Sirianul."

2Împ 5.14;

28Toți cei din sinagogă, când au auzit aceste lucruri, s-au umplut de mânie.

29Și s-au sculat, L-au scos afară din cetate, și L-au dus până în sprânceana muntelui, pe care era zidită cetatea lor, ca să-L arunce jos în prăpastie.

30Dar Isus a trecut prin mijlocul lor, și a plecat de acolo.

Ioan 8.59;Ioan 10.39;

Vindecarea unui îndrăcit în Capernaum.

31S-a pogorât în Capernaum, cetate din Galilea, și acolo învăța pe oameni în ziua Sabatului.

Mat 4.3;Marc 1.21;

32Ei erau uimiți de învățătura Lui, pentru că vorbea cu putere.

Mat 7.28-29;Tit 2.15;

33În sinagogă se afla un om, care avea un duh de drac necurat, și care a strigat cu glas tare:

Marc 1.23;

34"Ah! Ce avem noi a face cu Tine, Isuse din Nazaret? Ai venit să ne prăpădești? Te știu cine ești: Sfântul lui Dumnezeu."

Luca 4.41;Ps 16.10;Dan 9.24;Luca 1.53;

35Isus l-a certat, și i-a zis: "Taci, și ieși afară din omul acesta!" Și dracul, după ce l-a trântit jos, în mijlocul adunării, a ieșit afară din el, fără să-i facă vreun rău.

36Toți au fost cuprinși de spaimă, și ziceau unii către alții: Ce înseamnă lucrul acesta? El poruncește cu stăpânire și cu putere duhurilor necurate, și ele ies afară!"

37Și I s-a dus vestea în toate împrejurimile.

Vindecarea soacrei lui Simon.

38După ce a ieșit din sinagogă, a intrat în casa lui Simon. Soacra lui Simon era prinsă de friguri mari, și L-au rugat pentru ea.

Mat 8.14;Marc 1.29;

39El S-a plecat spre ea, a certat frigurile, și au lăsat-o frigurile. Ea s-a sculat îndată, și a început să le slujească.

Vindecarea mai multor bolnavi.

40La asfințitul soarelui, toți cei ce aveau bolnavi atinși de felurite boli, îi aduceau la El. El Își punea mâinile peste fiecare din ei, și-i vindeca.

Mat 8.16;Marc 1.32;

41Din mulți ieșeau și draci, care strigau și ziceau: "Tu ești Hristosul, Fiul lui Dumnezeu." Dar El îi mustra, și nu-i lăsa să vorbească, pentru că știau că El este Hristosul.

Marc 1.34;Marc 3.11;Marc 1.25-34;Luca 4.34-35;

42Când s-a crăpat de ziuă, Isus a ieșit și S-a dus într-un loc pustiu. Noroadele au început să-L caute în toate părțile, și au ajuns până la El: voiau să-L oprească să nu plece de la ei.

Marc 1.35;

43Dar El le-a zis: "Trebuie să vestesc Evanghelia Împărăției lui Dumnezeu și în alte cetăți; fiindcă pentru aceasta am fost trimis."

44Și propovăduia în sinagogile Galileii.

Marc 1.39;

Pescuirea minunată.

## 1 3 < 5 > 9 12 15 18 21 24

1Pe când Se afla lângă lacul Ghenezaret și Îl îmbulzea norodul ca să audă Cuvântul lui Dumnezeu,

Mat 4.18;Marc 1.16;

2Isus a văzut două corăbii la marginea lacului; pescarii ieșiseră din ele să-și spele mrejele.

3S-a suit într-una din aceste corăbii, care era a lui Simon: și l-a rugat s-o depărteze puțin de la țărm. Apoi a șezut jos, și învăța pe noroade din corabie.

4Când a încetat să vorbească, a zis lui Simon: "Depărteaz-o la adânc, și aruncați-vă mrejele pentru pescuire."

Ioan 21.6;

5Drept răspuns, Simon I-a zis: "Învățătorule, toată noaptea ne-am trudit, și n-am prins nimic; dar, la cuvântul Tău, voi arunca mrejele!"

6După ce le-au aruncat, au prins o așa de mare mulțime de pești că începeau să li se rupă mrejele.

7Au făcut semn tovarășilor lor, care erau în cealaltă corabie, să vină să le ajute. Aceia au venit și au umplut amândouă corăbiile, așa că au început să se afunde corăbiile.

8Când a văzut Simon Petru lucrul acesta, s-a aruncat la genunchii lui Isus, și I-a zis: "Doamne, pleacă de la mine, căci sunt un om păcătos."

2Sam 6.9;1Împ 17.18;

9Fiindcă îl apucase spaima, pe el și pe toți cei ce erau cu el, din pricina pescuirii, pe care o făcuseră.

10Tot așa și pe Iacov și pe Ioan, fiii lui Zebedei, tovarășii lui Simon. Atunci Isus a zis lui Simon: "Nu te teme; de acum încolo vei fi pescar de oameni."

Mat 4.19;Marc 1.17;

11Ei au scos corăbiile la mal, au lăsat totul, și au mers după El.

Mat 14.20;Mat 19.27;Marc 1.18;Luca 18.28;

Vindecarea unui lepros.

12Isus era într-una din cetăți. Și iată că un om plin de lepră, cum L-a văzut, s-a aruncat cu fața la pământ, L-a rugat, și I-a zis: "Doamne dacă vrei, poți să mă curățești."

Mat 8.2;Marc 1.40;

13Isus a întins mâna, S-a atins de el, și i-a zis: "Da, voiesc, fii curățit!" Îndată, l-a lăsat lepra.

14Apoi i-a poruncit să nu spună nimănui. "Ci du-te", i-a zis El, "de te arată preotului, și adu pentru curățirea ta ce a rânduit Moise, ca mărturie pentru ei."

Mat 8.4;Lev 14.4-22;

15Se răspândea tot mai mult vestea despre El, și oamenii se strângeau cu grămada, ca să-L asculte și să fie vindecați de bolile lor.

Mat 4.25;Marc 3.7;Ioan 6.2;

16Iar El se ducea în locuri pustii, și Se ruga.

Mat 14.23;Marc 6.46;

Vindecarea unui slăbănog.

17Într-una din zile, Isus învăța pe noroade. Niște Farisei și învățători ai Legii, care veniseră din toate satele Galileii și Iudeii și din Ierusalim, stăteau acolo; iar puterea Domnului era cu El, ca să vindece.

18Și iată că niște oameni purtau într-un pat pe un slăbănog, și căutau să-l ducă înăuntru, ca să-l pună înaintea Lui.

Mat 9.2;Marc 2.3;

19Fiindcă n-aveau pe unde să-l ducă înăuntru, din pricina norodului, s-au suit pe acoperișul casei, și l-au coborât cu patul printre cărămizi, în mijlocul adunării, înaintea lui Isus.

20Când le-a văzut credința, Isus a zis: "Omule, păcatele îți sunt iertate!"

21Cărturarii și Fariseii au început să cârtească, și să zică în ei înșiși: "Cine este acesta, de rostește hule? Cine poate să ierte păcatele decât singur Dumnezeu?"

Mat 9.3;Marc 2.6-7;Ps 32.5;Isa 43.25;

22Isus, care le-a cunoscut gândurile, a luat cuvântul și le-a zis: "Pentru ce cârtiți în inimile voastre?

23Ce este mai lesne: a zice: "Păcatele îți sunt iertate", sau a zice: "Scoală-te, și umblă?"

24Dar, ca să știți că Fiul omului are putere pe pământ să ierte păcatele: - "Ție îți poruncesc", a zis El slăbănogului, "scoală-te, ridică-ți patul, și du-te acasă"

25Și numaidecât, slăbănogul s-a sculat, în fața lor, a ridicat patul pe care zăcea și s-a dus acasă, slăvind pe Dumnezeu.

26Toți au rămas uimiți, și slăveau pe Dumnezeu; plini de frică, ziceau: "Azi am văzut lucruri nemaipomenite."

Chemarea lui Levi.

27După aceea Isus a ieșit afară, și a văzut pe un vameș, numit Levi, șezând la vamă. Și i-a zis: "Vino după Mine!"

Mat 9.9;Marc 2.13-14;

28Vameșul a lăsat totul, s-a sculat, și a mers după El.

29Levi I-a făcut un ospăț mare la el în casă; și o mulțime de vameși și de alți oaspeți ședeau la masă cu ei.

Mat 9.10;Marc 2.15;Luca 15.1;

30Fariseii și cărturarii cârteau și ziceau ucenicilor Lui: "Pentru ce mâncați și beți împreună cu vameșii și cu păcătoșii?

31Isus a luat cuvântul și le-a zis: "Nu cei sănătoși au trebuință de doctor, ci cei bolnavi.

32N-am venit să chem la pocăință pe cei neprihăniți ci pe cei păcătoși."

Mat 9.13;1Tim 1.15;

Întrebarea despre post.

33Ei I-au zis: "Ucenicii lui Ioan, ca și ai Fariseilor, postesc des, și fac rugăciuni, pe când ai Tăi mănâncă și beau."

Mat 9.14;Marc 2.18;

34El le-a răspuns: "Oare puteți face pe nuntași să postească în timpul când mirele este cu ei?

35Vor veni zile când va fi luat mirele de la ei; atunci vor posti în acele zile."

36Le-a spus și o pildă: "Nimeni nu rupe dintr-o haină nouă un petic, ca să-l pună la o haină veche; altminteri, rupe și haina cea nouă, și nici peticul luat de la ea, nu se potrivește la cea veche.

Mat 9.16-17;Marc 2.21-22;

37Și nimeni nu pune vin nou în burdufuri vechi; altminteri, vinul cel nou sparge burdufurile, se varsă, și burdufurile se prăpădesc;

38ci vinul nou trebuie pus în burdufuri noi, și amândouă se păstrează.

39Și nimeni, după ce a băut vin vechi, nu voiește vin nou, căci zice: "Este mai bun cel vechi"

Spicele de grâu și Sabatul.

## 1 3 < 6 > 8 9 12 15 18 21 24

1Într-o zi de Sabat, s-a întâmplat că Isus trecea prin lanurile de grâu. Ucenicii Lui smulgeau spice de grâu, le frecau cu mâinile, și le mâncau.

Mat 12.1;Marc 2.23;

2Unii dintre Farisei le-au zis: "Pentru ce faceți ce nu este îngăduit să faceți în ziua Sabatului?"

Ex 20.10;

3Isus le-a răspuns: "Oare n-ați citit ce a făcut David, când a flămânzit, el, și cei ce erau împreună cu el?

1Sam 21.6;

4Cum a intrat în Casa lui Dumnezeu, a luat pâinile pentru punerea înaintea Domnului, a mâncat din ele, și a dat și celor ce erau cu el, măcar că nu era îngăduit să le mănânce decât preoții?"

Lev 24.9;

5Și le zicea: "Fiul omului este Domn chiar și al Sabatului."

Omul cu mâna uscată.

6În altă zi de Sabat, s-a întâmplat că Isus a intrat în sinagogă, și învăța pe norod. Acolo era un om, care avea mâna dreaptă uscată.

Mat 12.9;Marc 3.1;Luca 13.14;Luca 14.3;Ioan 9.16;

7Cărturarii și Fariseii pândeau pe Isus, să vadă dacă-l va vindeca în ziua Sabatului, ca să aibă de ce să-L învinuiască.

8Dar El le știa gândurile; și a zis omului, care avea mâna uscată: "Scoală-te, și stai în mijloc." El s-a sculat, și a stat în picioare.

9Și Isus le-a zis: "Vă întreb: Este îngăduit în ziua Sabatului a face bine ori a face rău? A scăpa o viață sau a o pierde?"

10Atunci, Și-a rotit privirile peste toți, și a zis omului: "Întinde-ți mâna!" El a întins-o, și mâna i s-a făcut sănătoasă ca și cealaltă.

11Ei turbau de mânie, și s-au sfătuit ce ar putea să facă lui Isus.

Alegerea celor doisprezece.

12În zilele acela, Isus S-a dus în munte să Se roage, și a petrecut toată noaptea în rugăciune către Dumnezeu.

Mat 14.23;

13Când s-a făcut ziuă, a chemat pe ucenicii Săi, și a ales dintre ei doisprezece, pe care i-a numit apostoli, și anume:

Mat 10.1;

14Pe Simon, pe care l-a numit și Petru; pe Andrei, fratele lui; pe Iacov; pe Ioan; pe Filip; pe Bartolomeu;

Ioan 1.42;

15pe Matei; pe Toma; pe Iacov, fiul lui Alfeu; pe Simon, numit Zilotul;

16pe Iuda, fiul lui Iacov; și pe Iuda Iscarioteanul, care s-a făcut vânzător.

Iuda 1;

Felurite vindecări.

17S-a pogorât împreună cu ei, și S-a oprit într-un podiș unde se aflau mulți ucenici de ai Lui, și o mare mulțime de oameni, care veniseră din toată Iudea, din Ierusalim, și de pe lângă marea Tirului și a Sidonului, ca să-L asculte și să fie vindecați de bolile lor.

Mat 4.25;Marc 3.7;

18Cei chinuiți de duhuri necurate, erau vindecați.

19Și tot norodul căuta să se atingă de El, pentru că din El ieșea o putere, care-i vindeca pe toți.

Mat 14.36;Marc 5.30;Luca 8.46;

Fericirile.

20Atunci Isus Și-a ridicat ochii spre ucenicii Săi, și a zis: "Ferice de voi, care sunteți săraci, pentru că Împărăția lui Dumnezeu este a voastră!

Mat 5.3;Mat 11.5;Iac 2.5;

21Ferice de voi, care sunteți flămânzi acum, pentru că voi veți fi săturați! Ferice de voi care plângeți acum, pentru că voi veți râde!

Isa 55.1;Isa 65.13;Mat 5.6;Isa 61.3;Mat 5.4;

22Ferice de voi, când oamenii vă vor urî, vă vor izgoni dintre ei, vă vor ocărî, și vor lepăda numele vostru ca ceva rău, din pricina Fiului omului!

Mat 5.11;1Pet 2.19;1Pet 3.14;1Pet 4.14;Ioan 16.2;

23Bucurați-vă în ziua aceea, și săltați de veselie; pentru că răsplata voastră este mare în cer; căci tot așa făceau părinții lor cu proorocii.

Mat 5.12;Fapt 5.41;Col 1.24;Iac 1.2;Fapt 7.51;

24Dar, vai de voi, bogaților, pentru că voi v-ați primit aici mângâierea!

Amos 6.1;Iac 5.1;Luca 12.21;Mat 6.2-16;Luca 16.25;

25Vai de voi, care sunteți sătui acum! Pentru că voi veți flămânzi! Vai de voi, care râdeți acum, pentru că voi veți plânge și vă veți tângui!

Isa 65.13;Prov 14.13;

26Vai de voi, când toți oamenii vă vor grăi de bine! Fiindcă tot așa făceau părinții lor cu proorocii mincinoși!

Ioan 15.19;1Ioan 4.5;

Iubirea vrăjmașilor.

27Dar Eu vă spun vouă, care Mă ascultați: Iubiți pe vrăjmașii voștri, faceți bine celor ce vă urăsc,

Ex 23.4;Prov 25.21;Mat 5.44;Luca 6.35;Rom 12.20;

28binecuvântați pe cei ce vă blestemă, rugați-vă pentru cei ce se poartă rău cu voi.

Luca 23.34;Fapt 7.60;

29Dacă te bate cineva peste o falcă, întoarce-i și pe cealaltă. Dacă îți ia cineva haina cu sila, nu-l opri să-ți ia și cămașa.

Mat 5.39;1Cor 6.7;

30Oricui îți cere, dă-i; și celui ce-ți ia cu sila ale tale, nu i le cere înapoi.

Deut 15.7-10;Prov 21.26;Mat 5.42;

31Ce voiți să vă facă vouă oamenii, faceți-le și voi la fel.

Mat 7.12;

32Dacă iubiți pe cei ce vă iubesc, ce răsplată vi se cuvine? Și păcătoșii iubesc pe cei ce-i iubesc pe ei.

Mat 5.46;

33Dacă faceți bine celor ce vă fac bine, ce răsplată vi se cuvine? Și păcătoșii fac așa.

34Și dacă dați cu împrumut acelora de la care nădăjduiți să luați înapoi, ce răsplată vi se cuvine? Și păcătoșii dau cu împrumut păcătoșilor, ca să ia înapoi întocmai.

Mat 5.42;

35Voi însă, iubiți pe vrăjmașii voștri, faceți bine și dați cu împrumut, fără să nădăjduiți ceva în schimb. Și răsplata voastră va fi mare, și veți fi fiii Celui Prea Înalt; căci El este bun și cu cei nemulțumitori și cu cei răi.

Luca 6.27;Ps 37.26;Luca 6.30;Mat 5.45;

36Fiți dar milostivi, cum și Tatăl vostru este milostiv.

Mat 5.48;

Paiul și bârna, pomul și roada.

37Nu judecați, și nu veți fi judecați; nu osândiți, și nu veți fi osândiți; iertați, și vi se va ierta.

Mat 7.1;

38Dați, și vi se va da; ba încă, vi se va turna în sân o măsură bună, îndesată, clătinată, care se va vărsa pe deasupra. Căci cu ce măsură veți măsura, cu aceea vi se va măsura."

Prov 19.17;Ps 79.12;Mat 7.2;Marc 4.24;Iac 2.13;

39Le-a spus și pilda următoare: "Oare poate un orb să călăuzească pe un alt orb? Nu vor cădea amândoi în groapă?

Mat 15.14;

40Ucenicul nu este mai presus de învățătorul lui; dar orice ucenic desăvârșit va fi ca învățătorul lui.

Mat 10.24;Ioan 13.16;Ioan 15.20;

41De ce vezi tu paiul din ochiul fratelui tău, și nu te uiți cu băgare de seamă la bârna din ochiul tău?

Mat 7.3;

42Sau cum poți să zici fratelui tău: "Frate, lasă-mă să-ți scot paiul din ochi" și, când colo, tu nu vezi bârna din ochiul tău? Fățarnicule, scoate întâi bârna din ochiul tău, și atunci vei vedea deslușit să scoți paiul din ochiul fratelui tău.

Prov 18.17;

43Nu este nici un pom bun, care să facă rod rău, și nici un pom rău care să facă rod bun.

Mat 7.16-17;

44Căci orice pom se cunoaște după roada lui. Nu se strâng smochine din spini, nici nu se culeg struguri din mărăcini.

Mat 12.33;

45Omul bun scoate lucruri bune din vistieria bună a inimii lui, iar omul rău scoate lucruri rele din vistieria rea a inimii lui; căci din prisosul inimii vorbește gura.

Mat 12.35;Mat 12.34;

Casa zidită pe stâncă.

46De ce-Mi ziceți: "Doamne, Doamne!" și nu faceți ce spun Eu?

Mal 1.6;Mat 7.21;Mat 25.11;Luca 13.25;

47Vă voi arăta cu cine se aseamănă orice om care vine la Mine, aude cuvintele Mele, și le face.

Mat 7.24;

48Se aseamănă cu un om care, când a zidit o casă, a săpat adânc înainte, și a așezat temelia pe stâncă. A venit o vărsare de ape, și s-a năpustit șuvoiul peste casa aceea, dar n-a putut s-o clatine, pentru că era zidită pe stâncă.

49Dar cine aude și nu face, se aseamănă cu un om, care a zidit o casă pe pământ, fără temelie. Și s-a năpustit șuvoiul asupra ei, ea s-a prăbușit îndată, și prăbușirea acestei case a fost mare."

Vindecarea robului unui sutaș.

## 1 3 < 7 > 9 12 15 18 21 24

1După ce a sfârșit de rostit toate aceste cuvântări înaintea norodului, care-L asculta, Isus a intrat în Capernaum.

Mat 8.5;

2Un sutaș avea un rob la care ținea foarte mult, și care era bolnav pe moarte.

3Fiindcă auzise vorbindu-se despre Isus, sutașul a trimis la El pe niște bătrâni ai Iudeilor, ca să-L roage să vină să vindece pe robul lui.

4Aceștia au venit la Isus, L-au rugat cu tot dinadinsul, și au zis: "Face să-i faci acest bine;

5căci iubește neamul nostru, și el ne-a zidit sinagoga."

6Isus a plecat cu ei; dar nu era departe de casă, când sutașul a trimis la El pe niște prieteni să-I spună: "Doamne, nu Te mai osteni atâta, pentru că nu sunt vrednic să intri sub acoperământul meu.

7De aceea nici nu m-am socotit vrednic să vin eu însumi la Tine. Ci, zi o vorbă, și robul meu va fi tămăduit.

8Căci și eu, care sunt sub stăpânirea altuia, am sub mine ostași. Și zic unuia: "Du-te!" și se duce; altuia: "Vino!" și vine; și robului meu: "Fă cutare lucru!" și-l face."

9Când a auzit Isus aceste vorbe, S-a minunat de sutaș, S-a întors spre norodul, care mergea după El, și a zis: "Vă spun că nici chiar în Israel n-am găsit o credință atât de mare."

10Când s-au întors acasă, trimișii au găsit sănătos pe robul care fusese bolnav.

Învierea fiului văduvei din Nain.

11În ziua următoare, Isus Se ducea într-o cetate numită Nain. Împreună cu El mergeau ucenicii Lui și norod mult.

12Când S-a apropiat de poarta cetății, iată că duceau la groapă pe un mort, singurul fiu al maicii lui, care era văduvă; și cu ea erau o mulțime de oameni din cetate.

13Domnul, când a văzut-o, I s-a făcut milă de ea, și i-a zis: "Nu plânge!"

14Apoi S-a apropiat, și S-a atins de raclă. Cei ce o duceau, s-au oprit. El a zis: "Tinerelule, scoală-te, îți spun!"

Luca 8.54;Ioan 11.43;Fapt 9.40;Rom 4.17;

15Mortul a șezut în capul oaselor, și a început să vorbească. Isus l-a dat înapoi maicii lui.

16Toți au fost cuprinși de frică, slăveau pe Dumnezeu, și ziceau: "Un mare prooroc s-a ridicat între noi; și Dumnezeu a cercetat pe poporul Său."

Luca 1.65;Luca 24.19;Ioan 4.19;Ioan 6.14;Ioan 9.17;Luca 1.68;

17Vestea aceasta despre Isus s-a răspândit în toată Iudea și prin toate împrejurimile.

Trimeșii lui Ioan Botezătorul.

18Ucenicii lui Ioan au dat de știre învățătorului lor despre toate aceste lucruri.

Mat 11.12;

19Ioan a chemat pe doi dintre ucenicii săi, și i-a trimis la Isus să-L întrebe: "Tu ești Acela care are să vină, sau să așteptăm pe altul?"

20Aceștia, când s-au înfățișat înaintea lui Isus, I-au zis: "Ioan Botezătorul ne-a trimis la Tine să Te întrebăm: "Tu ești Acela care are să vină sau să așteptăm pe altul?"

21Chiar în clipa aceea, Isus a vindecat pe mulți de boli, de chinuri, de duhuri rele, și multor orbi le-a dăruit vederea.

22Și, drept răspuns, le-a zis: "Duceți-vă de spuneți lui Ioan ce ați văzut și auzit: orbii văd, șchiopii umblă, leproșii sunt curățiți, surzii aud, morții învie, și săracilor li se propovăduiește Evanghelia.

Mat 11.4;Isa 35.5;Luca 4.18;

23Ferice de acela pentru care nu voi fi un prilej de poticnire."

Mărturia lui Isus despre Ioan.

24După ce au plecat trimișii lui Ioan, Isus a început să spună noroadelor despre Ioan: "Ce ați ieșit să vedeți în pustie? O trestie clătinată de vânt?

Mat 11.7;

25Atunci ce ați ieșit să vedeți? Un om îmbrăcat în haine moi? Iată că cei ce poartă haine moi și cei ce trăiesc în desfătări, sunt în casele împăraților.

26Atunci ce ați ieșit să vedeți? Un prooroc? Da, vă spun, și mai mult decât un prooroc.

27El este acela despre care este scris: "Iată, trimit pe solul Meu înaintea Feței Tale, care Îți va pregăti calea înaintea Ta."

Mal 3.1;

28Vă spun că dintre cei născuți din femei, nu este nici unul mai mare decât Ioan Botezătorul. Totuși, cel mai mic în Împărăția lui Dumnezeu, este mai mare decât el.

29Și tot norodul care l-a auzit, și chiar vameșii au dat dreptate lui Dumnezeu, primind botezul lui Ioan;

Mat 3.5;Luca 3.12;

30dar Fariseii și învățătorii Legii au zădărnicit planul lui Dumnezeu pentru ei, neprimind botezul lui.

Fapt 20.27;

31Cu cine voi asemăna dar pe oamenii din neamul acesta? Și cu cine seamănă ei?

Mat 11.16;

32Seamănă cu niște copii, care stau în piața, și strigă unii către alții: "V-am cântat din fluier, și n-ați jucat; v-am cântat de jale, și n-ați plâns."

33În adevăr, a venit Ioan Botezătorul, nici mâncând pâine, nici bând vin, și ziceți: "Are drac."

Mat 3.4;Marc 1.6;Luca 1.15;

34A venit Fiul omului, mâncând și bând, și ziceți: "Iată un om mâncăcios și băutor de vin, un prieten al vameșilor și al păcătoșilor."

35Totuși Înțelepciunea a fost găsită dreaptă de toți copiii ei."

Mat 11.19;

Femeia păcătoasă.

36Un Fariseu a rugat pe Isus să mănânce la el. Isus a intrat în casa Fariseului, și a șezut la masă.

Mat 26.6;Marc 14.3;Ioan 11.2;

37Și iată că o femeie păcătoasă din cetate a aflat că El era la masă în casa Fariseului: a adus un vas de alabastru cu mir mirositor,

38și stătea înapoi lângă picioarele lui Isus și plângea. Apoi a început să-I stropească picioarele cu lacrimile ei, și să le șteargă cu părul capului ei; le săruta mult, și le ungea cu mir.

39Când a văzut lucrul acesta, Fariseul, care-L poftise, și-a zis: "Omul acesta, dacă ar fi un prooroc, ar ști cine și ce fel de femeie este cea care se atinge de el: că este o păcătoasă."

Luca 15.2;

40Isus a luat cuvântul, și i-a zis: "Simone, am să-ți spun ceva." - "Spune, Învățătorule", I-a răspuns el. -

41"Un cămătar avea doi datornici: unul îi era dator cu cinci sute de lei, iar celălalt cu cinzeci.

42Fiindcă n-aveau cu ce plăti, i-a iertat pe amândoi. Spune-Mi dar, care din ei îl va iubi mai mult?"

43Simon I-a răspuns: "Socotesc că acela căruia i-a iertat mai mult." Isus i-a zis: "Drept ai judecat."

44Apoi S-a întors spre femeie, și a zis lui Simon: "Vezi tu pe femeia aceasta? Am intrat în casa ta, și nu Mi-ai dat apă pentru spălat picioarele; dar ea Mi-a stropit picioarele cu lacrimile ei, și Mi le-a șters cu părul capului ei.

45Tu nu Mi-ai dat sărutare; dar ea, de când am intrat, n-a încetat să-Mi sărute picioarele.

46Capul nu Mi l-ai uns cu untdelemn; dar ea Mi-a uns picioarele cu mir.

Ps 23.5;

47De aceea îți spun: Păcatele ei, care sunt multe, sunt iertate; căci a iubit mult. Dar cui i se iartă puțin, iubește puțin."

1Tim 1.14;

48Apoi a zis femeii: "Iertate îți sunt păcatele!"

Mat 9.2;Marc 2.5;

49Cei ce ședeau cu El la masă, au început să zică între ei: "Cine este acesta de iartă chiar și păcatele?"

Mat 9.3;Marc 2.7;

50Dar Isus a zis femeii: "Credința ta te-a mântuit; du-te în pace."

Mat 9.22;Marc 5.34;Marc 10.52;Luca 8.48;Luca 18.42;

Isus propovăduiește Evanghelia.

## 1 3 6 < 8 > 12 15 18 21 24

1Curând după aceea, Isus umbla din cetate în cetate și din sat în sat și propovăduia și vestea Evanghelia Împărăției lui Dumnezeu. Cei doisprezece erau cu El;

2și mai erau și niște femei, care fuseseră tămăduite de duhuri rele și de boli; Maria, zisă Magdalena, din care ieșiseră șapte draci,

Mat 27.55-56;Marc 16.9;

3Ioana, nevasta lui Cuza, ispravnicul lui Irod, Susana, și multe altele, care-L ajutau cu ce aveau.

Pilda semănătorului.

4Când s-a strâns o gloată mare, și a venit la El norod din felurite cetăți, Isus a spus pilda aceasta:

Mat 13.2;Marc 4.1;

5"Semănătorul a ieșit să-și semene sămânța. Pe când semăna el, o parte din sămânță a căzut lângă drum: a fost călcată în picioare, și au mâncat-o păsările cerului.

6O altă parte a căzut pe stâncă; și, cum a răsărit, s-a uscat, pentru că n-avea umezeală.

7O altă parte a căzut în mijlocul spinilor: spinii au crescut împreună cu ea și au înecat-o.

8O altă parte a căzut pe pământ bun, și a crescut, și a făcut rod însutit." După ce a spus aceste lucruri, Isus a strigat: "Cine are urechi de auzit, să audă."

9Ucenicii Lui L-au întrebat ce înțeles are pilda aceasta.

Mat 13.10;Marc 4.10;

10El le-a răspuns: "Vouă v-a fost dat să cunoașteți tainele Împărăției lui Dumnezeu, dar celorlalți li se vorbește în pilde, ca "măcar că văd, să nu vadă, și măcar că aud, să nu înțeleagă."

Isa 6.9;Marc 4.12;

11Iată ce înțeles are pilda aceasta: "Sămânța, este Cuvântul lui Dumnezeu.

Mat 13.18;Marc 4.14;

12Cei închipuiți în sămânța căzută lângă drum, sunt cei ce aud; apoi vine diavolul și ia Cuvântul din inima lor, ca nu cumva să creadă, și să fie mântuiți.

13Cei închipuiți în sămânța căzută pe stâncă, sunt aceia care, când aud Cuvântul, îl primesc cu bucurie; dar n-au rădăcină, ci cred până la o vreme, iar când vine ispita, cad.

14Sămânța, care a căzut între spini, închipuiește pe aceia care, după ce au auzit Cuvântul, își văd de drum, și-l lasă să fie înăbușit de grijile, bogățiile și plăcerile vieții acesteia, și n-aduc rod care să ajungă la coacere.

15Sămânța, care a căzut pe pământ bun, sunt aceia care, după ce au auzit Cuvântul, îl țin într-o inimă bună și curată, și fac rod în răbdare.

16Nimeni, după ce a aprins o lumină, n-o acoperă cu un vas, nici n-o pune sub pat, ci o pune într-un sfeșnic, pentru ca cei ce intră, să vadă lumina.

17Fiindcă nu este nimic acoperit, care nu va fi descoperit, nimic tăinuit, care nu va fi cunoscut și nu va veni la lumină.

Mat 10.26;Luca 12.2;

18Luați seama dar la felul cum ascultați; căci celui ce are, i se va da; dar celui ce n-are, i se va lua și ce i se pare că are."

Mat 13.12;Mat 25.29;Luca 19.26;

Mama și frații lui Isus.

19Mama și frații lui Isus au venit la El; dar nu puteau să-I vorbească, din pricina norodului.

Mat 12.46;Marc 3.31;

20Cineva I-a spus: "Mama Ta și frații Tăi stau afară, și vor să Te vadă."

21Dar El, drept răspuns, a zis: "Mama Mea și frații Mei sunt cei ce ascultă Cuvântul lui Dumnezeu, și-l împlinesc."

Potolirea furtunii.

22Într-una din zile, Isus S-a suit într-o corabie împreună cu ucenicii Lui. El le-a zis: "Haidem să trecem dincolo de lac." Și au plecat.

Mat 8.23;Marc 4.35;

23Pe când vâsleau ei, Isus a adormit. Pe lac s-a stârnit un așa vârtej de vânt, că se umplea corabia cu apă; și erau în primejdie.

24Au venit la El, L-au deșteptat, și au zis: "Învățătorule, Învățătorule, pierim." Isus S-a sculat, a certat vântul și valurile înfuriate, care s-au potolit: și s-a făcut liniște.

Mat 8.28;Marc 5.1;

25Apoi a zis ucenicilor Săi: "Unde vă este credința?" Plini de spaimă și de mirare, ei au zis unii către alții: "Cine este acesta de poruncește chiar și vânturilor și apei și-L ascultă?"

Vindecarea unui îndrăcit.

26Au venit cu corabia în ținutul Gherghesenilor, care este în dreptul Galileii.

27Când a ieșit Isus la țărm, L-a întâmpinat un om din cetate, stăpânit de mai mulți draci. De multă vreme nu se îmbrăca în haină, și nu-și avea locuința într-o casă, ci în morminte.

28Când a văzut pe Isus, a scos un strigăt ascuțit, a căzut jos înaintea Lui, și a zis cu glas tare: "Ce am eu a face cu Tine, Isuse, Fiul Dumnezeului Celui Prea Înalt? Te rog nu mă chinui."

29Căci Isus poruncise duhului necurat să iasă din omul acela, pe care pusese stăpânire de multă vreme; era păzit legat cu cătușe la mâini și cu obezi la picioare, dar rupea legăturile, și era gonit de dracul prin pustii.

30Isus l-a întrebat: "Cum îți este numele?" "Legiune", a răspuns el; pentru că intraseră mulți draci în el.

31Și dracii rugau stăruitor pe Isus să nu le poruncească să se ducă în Adânc.

Apoc 20.3;

32Acolo pe munte, era o turmă mare de porci, care pășteau. Și dracii au rugat pe Isus să le dea voie să intre în ei. El le-a dat voie.

33Dracii au ieșit din omul acela, au intrat în porci, și turma s-a repezit de pe râpă în lac, și s-a înecat.

34Porcarii, când au văzut ce se întâmplase, au fugit și au dat de veste în cetate și prin sate.

35Oamenii au ieșit să vadă cele întâmplate. Au venit la Isus, și au găsit pe omul din care ieșiseră dracii, șezând la picioarele lui Isus, îmbrăcat, și în toate mințile; și i-a apucat frica.

36Cei ce văzuseră cele petrecute, le-au povestit cum fusese vindecat cel stăpânit de draci.

37Tot norodul din ținutul Gherghesenilor a rugat pe Isus să plece de la ei, pentru că îi apucase o mare frică. Isus S-a suit într-o corabie, și S-a întors.

Mat 8.34;Fapt 16.39;

38Omul din care ieșiseră dracii, Îl ruga să-i dea voie să rămână cu El. Dar Isus l-a trimis acasă, și i-a zis:

Marc 5.18;

39"Întoarce-te acasă, și povestește tot ce ți-a făcut Dumnezeu." El a plecat, și a vestit prin toată cetatea tot ce-i făcuse Isus.

Învierea fiicei lui Iair. - Femeia cu scurgere de sânge.

40La întoarcere, Isus a fost primit cu bucurie de mulțime, căci toți Îl așteptau.

41Și iată că a venit un om, numit Iair, care era fruntaș al sinagogii. El s-a aruncat la picioarele lui Isus, și L-a rugat să vină până la el acasă;

Mat 9.18;Marc 5.22;

42pentru că avea o singură copilă de vreo doisprezece ani, care trăgea să moară. Pe drum, Isus era îmbulzit de noroade.

43Și era o femeie, care de doisprezece ani avea o scurgere de sânge; ea își cheltuise toată averea cu doctorii, fără s-o fi putut vindeca vreunul.

Mat 9.20;

44Ea s-a apropiat pe dinapoi, și s-a atins de poala hainei lui Isus. Îndată, scurgerea de sânge s-a oprit.

45Și Isus a zis: "Cine s-a atins de Mine?" Fiindcă toți tăgăduiau, Petru și cei ce erau cu El, au zis: "Învățătorule, noroadele Te împresoară și Te îmbulzesc, și mai întrebi: "Cine s-a atins de Mine?"

46Dar Isus a răspuns: "S-a atins cineva de Mine, căci am simțit că a ieșit din Mine o putere."

Marc 5.30;Luca 6.19;

47Femeia, când s-a văzut dată de gol, a venit tremurând, s-a aruncat jos înaintea Lui, și a spus în fața întregului norod, din ce pricină se atinsese de El, și cum fusese vindecată numaidecât.

48Isus i-a zis: "Îndrăznește, fiică; credința ta te-a mântuit, du-te în pace."

49Pe când vorbea El încă, vine unul din casa fruntașului sinagogii, și-i spune: "Fiica ta a murit, nu mai supăra pe Învățătorul."

Marc 5.35;

50Dar Isus, când a auzit lucrul acesta, a zis fruntașului sinagogii: "Nu te teme; crede numai, și va fi tămăduită."

51Când a ajuns la casa fruntașului, n-a lăsat pe nici unul să intre împreună cu El, decât pe Petru, pe Iacov, pe Ioan, pe tatăl și mama fetei.

52Toți plângeau și o boceau. Atunci Isus a zis: "Nu plângeți; fetița n-a murit, ci doarme."

Ioan 11.11-13;

53Ei își băteau joc de El, căci știau că murise.

54Dar El, după ce i-a scos pe toți afară, a apucat-o de mână, și a strigat cu glas tare: "Fetițo, scoală-te!"

Luca 7.14;Ioan 11.43;

55Și duhul ei s-a întors în ea, iar fata s-a sculat numaidecât. Isus a poruncit să-i dea să mănânce.

56Părinții ei au rămas uimiți. Isus le-a poruncit să nu spună nimănui cele întâmplate.

Mat 8.4;Mat 9.30;Marc 5.43;

Trimiterea celor doisprezece.

## 1 3 6 < 9 > 11 12 15 18 21 24

1Isus a chemat pe cei doisprezece ucenici ai Săi, le-a dat putere și stăpânire peste toți dracii, și să vindece bolile.

Mat 10.1;Marc 3.13;Marc 6.7;

2Apoi i-a trimis să propovăduiască Împărăția lui Dumnezeu, și să tămăduiască pe cei bolnavi.

Mat 10.7-8;Marc 6.12;Luca 10.1-9;

3"Să nu luați nimic cu voi pe drum", le-a zis El; "nici toiag, nici traistă, nici pâine, nici bani, nici două haine.

Mat 10.9;Marc 6.8;Luca 10.4;Luca 22.35;

4În orice casă veți intra, să rămâneți acolo, până veți pleca din locul acela.

Mat 10.11;Marc 6.10;

5Și dacă nu vă vor primi oamenii, să ieșiți din cetatea aceea, și să scuturați praful de pe picioarele voastre, ca mărturie împotriva lor."

Mat 10.14;Fapt 13.51;

6Ei au plecat, și au mers din sat în sat, propovăduind Evanghelia, și săvârșind pretutindeni tămăduiri.

Marc 6.12;

Irod nu știe ce să creadă despre Isus.

7Cârmuitorul Irod a auzit vorbindu-se despre toate lucrurile săvârșite de Isus, și sta în cumpănă, neștiind ce să creadă. Căci unii ziceau că a înviat Ioan din morți;

Mat 14.1;Marc 6.14;

8alții ziceau că s-a arătat Ilie; și alții ziceau că a înviat vreun prooroc din cei din vechime.

9Dar Irod zicea: "Lui Ioan i-am tăiat capul; cine este oare acesta, despre care aud astfel de lucruri?" Și căuta să-L vadă.

Luca 23.8;

Înmulțirea pâinilor.

10Apostolii, când s-au întors, au istorisit lui Isus tot ce făcuseră. El i-a luat cu Sine, și S-a dus la o parte, lângă o cetate, numită Betsaida.

Marc 6.30;Mat 14.13;

11Noroadele au priceput lucrul acesta, și au mers după El. Isus le-a primit bine, le vorbea despre Împărăția lui Dumnezeu, și vindeca pe cei ce aveau trebuință de vindecare.

12Fiindcă ziua se pleca spre seară, cei doisprezece s-au apropiat, și I-au zis: "Dă drumul noroadelor, ca să se ducă în satele și cătunele de primprejur să găzduiască și să-și caute de ale mâncării; pentru că aici suntem într-un loc pustiu."

Mat 14.15;Marc 6.35;Ioan 6.1-5;

13Isus le-a zis: "Dați-le voi să mănânce!" Dar ei au răspuns: "N-avem decât cinci pâini și doi pești; afară numai dacă ne vom duce noi înșine să cumpărăm merinde pentru tot norodul acesta."

14Și erau aproape cinci mii de bărbați. Isus a zis ucenicilor Săi: "Puneți-i să șadă jos în cete de câte cincizeci."

15Așa au și făcut: i-au pus pe toți să șadă jos.

16Isus a luat cele cinci pâini și cei doi pești, Și-a ridicat ochii spre cer, și le-a binecuvântat. Apoi le-a frânt, și le-a dat ucenicilor să le împartă norodului.

17Au mâncat toți, și s-au săturat; și au ridicat douăsprezece coșuri pline cu fărâmiturile rămase.

Mărturisirea lui Petru.

18Într-o zi, pe când Se ruga Isus singur deoparte, având cu El pe ucenicii Lui, le-a pus întrebarea următoare: "Cine zic oamenii că sunt Eu?"

Mat 16.13;Marc 8.27;

19Ei I-au răspuns: "Unii zic că ești Ioan Botezătorul; alții zic că ești Ilie; alții zic că a înviat un prooroc din cei din vechime."

Mat 14.2;Luca 9.7-8;

20"Dar voi", i-a întrebat El, "cine ziceți că sunt?" "Hristosul lui Dumnezeu!" I-a răspuns Petru.

Mat 16.16;Ioan 6.69;

21Isus le-a poruncit cu tărie să nu spună nimănui lucrul acesta.

Mat 16.20;

22Apoi a adăugat că Fiul omului trebuie să pătimească multe, să fie tăgăduit de bătrâni, de preoții cei mai de seamă și de cărturari, să fie omorât, și a treia zi să învie.

Mat 16.21;Mat 17.22;

Cum să urmăm pe Isus.

23Apoi a zis tuturor: "Dacă voiește cineva să vină după Mine, să se lepede de sine, să-și ia crucea în fiecare zi, și să Mă urmeze.

Mat 10.38;Mat 16.24;Marc 8.34;Luca 14.27;

24Fiindcă oricine va voi să-și scape viața, o va pierde; dar oricine își va pierde viața pentru Mine, o va mântui.

25Și ce ar folosi un om să câștige toată lumea, dacă s-ar prăpădi sau s-ar pierde pe sine însuși?

Mat 16.20;Marc 8.36;

26Căci de oricine se va rușina de Mine și de cuvintele Mele, se va rușina și Fiul omului de el, când va veni în slava Sa și a Tatălui și a sfinților îngeri.

Mat 20.33;Marc 8.38;2Tim 2.12;

27Adevărat vă spun, că sunt unii din cei ce stau aici, care nu vor gusta moartea, până nu vor vedea Împărăția lui Dumnezeu.

Mat 16.28;Marc 9.1;

Schimbarea la față.

28Cam la opt zile după cuvintele acestea, Isus a luat cu El pe Petru, pe Ioan și pe Iacov, și S-a suit pe munte să Se roage.

Mat 17.1;Marc 9.2;

29Pe când Se ruga, I s-a schimbat înfățișarea feței, și îmbrăcămintea I s-a făcut albă strălucitoare.

30Și iată că stăteau de vorbă cu El doi bărbați: erau Moise și Ilie,

31care se arătaseră în slavă, și vorbeau despre sfârșitul Lui, pe care avea să-l aibă în Ierusalim.

32Petru și tovarășii lui erau îngreuiați de somn; dar, când s-au deșteptat bine, au văzut slava lui Isus, și pe cei doi bărbați care stăteau împreună cu El.

Dan 8.18;Dan 10.9;

33În clipa când se despărțeau bărbații aceștia de Isus, Petru a zis lui Isus: "Învățătorule, este bine să fim aici; să facem trei colibe: una pentru Tine, una pentru Moise și una pentru Ilie." Nu știa ce spune.

34Pe când vorbea el astfel, a venit un nor, și i-a acoperit cu umbra lui; ucenicii s-au înspăimântat, când i-au văzut intrând în nor.

35Și din nor s-a auzit un glas, care zicea: "Acesta este Fiul Meu preaiubit: de El să ascultați."

Mat 3.17;Fapt 3.22;

36Când s-a auzit glasul acela, Isus a rămas singur. Ucenicii au tăcut, și n-au spus, în zilele acelea, nimănui nimic din cele ce văzuseră.

Mat 17.9;

Vindecarea unui îndrăcit.

37A doua zi, când s-au pogorât de pe munte, o gloată mare a întâmpinat pe Isus.

Mat 17.14;Marc 9.14-17;

38Și un om din mijlocul mulțimii a strigat: "Învățătorule, rogu-Te, uită-Te cu îndurare la fiul meu, fiindcă îl am numai pe el.

39Îl apucă un duh, și deodată răcnește; și duhul îl scutură cu putere, așa că băiatul face spumă la gură, și cu anevoie se duce duhul de la el, după ce l-a stropșit de tot.

40Am rugat pe ucenicii Tăi să-l scoată, și n-au putut.

41"O neam necredincios și pornit la rău", a răspuns Isus; "până când voi fi cu voi și vă voi suferi? Adu aici pe fiul tău."

42Pe când venea băiatul, dracul l-a trântit la pământ, și l-a scuturat cu putere. Dar Isus a certat duhul necurat, a vindecat pe băiat, și l-a dat înapoi tatălui său.

43Și toți au rămas uimiți de mărirea lui Dumnezeu. Pe când toți se minunau de tot ce făcea Isus, El a zis ucenicilor Săi:

Isus vestește moartea și învierea Sa.

44"Voi ascultați bine ce vă spun: Fiul omului va fi dat în mâinile oamenilor!"

Mat 17.22;

45Dar ucenicii nu înțelegeau cuvintele acestea, căci erau acoperite pentru ei, ca să nu le priceapă; și se temeau să-L întrebe în privința aceasta.

Marc 9.32;Luca 2.50;Luca 18.34;

Cine este cel mai mare ?

46Apoi le-a venit în gând să știe cine dintre ei ar fi cel mai mare.

Mat 18.1;Marc 9.34;

47Isus le-a cunoscut gândul inimii, a luat un copilaș, l-a pus lângă El,

48și le-a zis: "Oricine primește pe acest copilaș, în Numele Meu, pe Mine Mă primește; și oricine Mă primește pe Mine, primește pe Cel ce M-a trimis pe Mine. Fiindcă cine este cel mai mic între voi toți, acela este mare."

Mat 10.40;Mat 18.5;Marc 9.37;Ioan 12.44;Ioan 13.20;Mat 23.11-12;

49Ioan a luat cuvântul, și a zis: "Învățătorule, noi am văzut pe un om scoțând draci în Numele tău; și l-am oprit, pentru că nu merge după noi."

Marc 9.38;Num 11.82;

50"Nu-l opriți", i-a răspuns Isus, "fiindcă cine nu este împotriva voastră, este pentru voi."

Mat 12.30;Luca 11.23;

"Foc din cer".

51Când s-a apropiat vremea în care avea să fie luat în cer, Isus Și-a îndreptat fața hotărât să meargă la Ierusalim.

Marc 16.19;Fapt 1.2;

52A trimis înainte niște soli, care s-au dus și au intrat într-un sat al Samaritenilor, ca să-I pregătească un loc de găzduit.

53Dar ei nu L-au primit, pentru că Isus Se îndrepta să meargă spre Ierusalim.

Ioan 4.4-9;

54Ucenicii Săi, Iacov și Ioan, când au văzut lucrul acesta, au zis: "Doamne, vrei să poruncim să se pogoare foc din cer și să-i mistuie, cum a făcut Ilie?"

2Împ 1.10-12;

55Isus S-a întors spre ei, i-a certat, și le-a zis: "Nu știți de ce duh sunteți însuflețiți!

56Căci Fiul omului a venit nu ca să piardă sufletele oamenilor, ci să le mântuiască." Și au plecat într-alt sat.

Ioan 3.17;Ioan 12.47;

Cum să urmăm pe Isus.

57Pe când erau pe drum, un om i-a zis: "Doamne, Te voi urma oriunde vei merge."

Mat 8.10;

58Isus i-a răspuns: "Vulpile au vizuini, și păsările cerului au cuiburi; dar Fiul omului n-are unde-Și odihni capul."

59Altuia i-a zis: "Vino după Mine!" "Doamne", I-a răspuns el, "lasă-mă să mă duc întâi să îngrop pe tatăl meu."

Mat 8.21;

60Dar Isus i-a zis: "Lasă morții să-și îngroape morții, și tu du-te de vestește Împărăția lui Dumnezeu."

61Un altul a zis: "Doamne, Te voi urma, dar lasă-mă întâi să mă duc să-mi iau rămas bun de la ai mei."

1Împ 19.20;

62Isus i-a răspuns: "Oricine pune mâna pe plug, și se uită înapoi, nu este destoinic pentru Împărăția lui Dumnezeu."

Trimiterea celor șaptezeci de ucenici.

## 1 3 6 < 10 > 12 15 18 21 24

1După aceea Domnul a mai rânduit alți șaptezeci de ucenici, și i-a trimis doi câte doi înaintea Lui, în toate cetățile și în toate locurile, pe unde avea să treacă El.

Mat 10.1;Marc 6.7;

2Și le-a zis: "Mare este secerișul, dar puțini sunt lucrătorii! Rugați dar pe Domnul secerișului să scoată lucrători la secerișul Său.

Mat 9.37-38;Ioan 4.35;2Tes 3.1;

3Duceți-vă; iată, vă trimit ca pe niște miei în mijlocul lupilor.

Mat 10.16;

4Să nu luați cu voi nici pungă, nici traistă, nici încălțăminte, și să nu întrebați pe nimeni de sănătate pe drum.

Mat 10.9-10;Marc 6.8;Luca 9.3;2Împ 4.29;

5În orice casă veți intra, să ziceți întâi: "Pacea să fie peste casa aceasta!"

Mat 10.12;

6Și dacă va fi acolo un fiu al păcii, pacea voastră va rămâne peste el; altminteri ea se va întoarce la voi.

7Să rămâneți în casa aceea, și să mâncați și să beți ce vi se va da; căci vrednic este lucrătorul de plata sa. Să nu umblați din casă în casă.

Mat 10.11;1Cor 10.27;Mat 10.10;1Cor 9.4;1Tim 5.18;

8În oricare cetate veți intra și unde vă vor primi oamenii, să mâncați ce vi se va pune înainte;

9să vindecați pe bolnavii care vor fi acolo, și să le ziceți: "Împărăția lui Dumnezeu s-a apropiat de voi."

Luca 9.2;Mat 3.2;Mat 4.17;Mat 10.7;Luca 10.11;

10Dar în oricare cetate veți intra, și nu vă vor primi, să vă duceți pe ulițele ei, și să ziceți:

11"Scuturăm împotriva voastră, chiar și praful din cetatea voastră, care s-a lipit de picioarele noastre; totuși să știți că Împărăția lui Dumnezeu s-a apropiat de voi."

Mat 10.14;Luca 9.5;Fapt 13.51;Fapt 18.6;

12Eu vă spun că, în ziua judecății va fi mai ușor pentru Sodoma decât pentru cetatea aceea.

Mat 10.15;Marc 6.11;

13Vai de tine, Horazine! Vai de tine, Betsaido! Căci dacă ar fi fost făcute în Tir și Sidon lucrările puternice care au fost făcute în voi, de mult s-ar fi pocăit stând în sac și cenușă.

Mat 11.21;Ezec 3.6;

14De aceea, în ziua judecății, va fi mai ușor pentru Tir și Sidon decât pentru voi.

15Și tu, Capernaume, vei fi înălțat oare până la cer? Vei fi pogorât până în Locuința morților.

Mat 11.23;Gen 11.4;Deut 1.28;Isa 14.13;Ier 51.53;Ezec 26.20;Ezec 32.18;

16Cine vă ascultă pe voi, pe Mine Mă ascultă; și cine vă nesocotește pe voi, pe Mine Mă nesocotește; iar cine Mă nesocotește pe Mine, nesocotește pe Cel ce M-a trimis pe Mine."

Mat 10.40;Marc 9.37;Ioan 13.20;1Tes 4.8;Ioan 5.23;

Întoarcerea celor șaptezeci.

17Cei șaptezeci s-au întors plini de bucurie, și au zis: "Doamne, chiar și dracii ne sunt supuși în Numele Tău."

Luca 10.1;

18Isus le-a zis: "Am văzut pe Satana căzând ca un fulger din cer."

Ioan 12.31;Ioan 16.11;Apoc 9.1;Apoc 12.8-9;

19Iată că v-am dat putere să călcați peste șerpi și peste scorpii, și peste toată puterea vrăjmașului: și nimic nu vă va putea vătăma.

Marc 16;Fapt 28.5;

20Totuși, să nu vă bucurați de faptul că duhurile vă sunt supuse; ci bucurați-vă că numele voastre sunt scrise în ceruri."

Ex 32.32;Ps 69.28;Isa 4.3;Dan 12.1;Filip 4.3;Evr 12.23;Apoc 13.8;Apoc 20.12;Apoc 21.27;

21În ceasul acela, Isus S-a bucurat în Duhul Sfânt, și a zis: "Tată, Doamne al cerului și al pământului; Te laud pentru că ai ascuns aceste lucruri de cei înțelepți și pricepuți, și le-ai descoperit pruncilor. Da, Tată, fiindcă așa ai găsit cu cale Tu."

Mat 11.25;

22Toate lucrurile Mi-au fost date în mâini de Tatăl Meu; și nimeni nu știe cine este Fiul, afară de Tatăl, nici cine este Tatăl, afară de Fiul și acela căruia vrea Fiul să i-L descopere."

Mat 28.18;Ioan 3.35;Ioan 5.27;Ioan 17.2;Ioan 1.18;Ioan 6.44-46;

23Apoi S-a întors spre ucenici, și le-a spus de o parte: "Ferice de ochii care văd lucrurile, pe care le vedeți voi!

Mat 13.16;

24Căci vă spun că mulți prooroci și împărați au voit să vadă ce vedeți voi, și n-au văzut, să audă ce auziți voi, și n-au auzit."

1Pet 1.10;

Pilda Samariteanului.

25Un învățător al Legii s-a sculat să ispitească pe Isus și I-a zis: "Învățătorule, ce să fac ca să moștenesc viața veșnică?"

Mat 19.16;Mat 22.35;

26Isus i-a zis: "Ce este scris în Lege? Cum citești în ea?"

27El a răspuns: "Să iubești pe Domnul, Dumnezeul tău, cu toată inima ta, cu tot sufletul tău, cu toată puterea ta și cu tot cugetul tău; și pe aproapele tău ca pe tine însuți."

Deut 6.5;Lev 19.18;

28"Bine ai răspuns", i-a zis Isus; "fă așa, și vei avea viața veșnică."

Lev 18.5;Neem 9.29;Ezec 20.11-21;Rom 10.5;

29Dar el, care vroia să se îndreptățească, a zis lui Isus: "Și cine este aproapele meu?"

Luca 16.15;

30Isus a luat din nou cuvântul, și a zis: "Un om se cobora din Ierusalim la Ierihon. A căzut între niște tâlhari, care l-au dezbrăcat, l-au jefuit de tot, l-au bătut zdravăn, au plecat, și l-au lăsat aproape mort.

31Din întâmplare, se cobora pe același drum un preot; și, când a văzut pe omul acesta, a trecut înainte pe alături.

Ps 38.11;

32Un Levit trecea și el prin locul acela; și când l-a văzut, a trecut înainte pe alături.

33Dar un Samaritean, care era în călătorie, a venit în locul unde era el, și când l-a văzut, i s-a făcut milă de el.

Ioan 4.9;

34S-a apropiat de i-a legat rănile, și a turnat peste ele untdelemn și vin; apoi l-a pus pe dobitocul lui, l-a dus la un han, și a îngrijit de el.

35A doua zi, când a pornit la drum, a scos doi lei, i-a dat hangiului, și i-a zis: "Ai grijă de el, și orice vei mai cheltui, îți voi da înapoi la întoarcere."

36Care dintr-acești trei ți se pare că a dat dovadă că este aproapele celui ce căzuse între tâlhari?"

37"Cel ce și-a făcut milă cu el", a răspuns învățătorul Legii. "Du-te de fă și tu la fel", i-a zis Isus.

Marta și Maria.

38Pe când era pe drum, cu ucenicii Săi, Isus a intrat într-un sat. Și o femeie, numită Marta, L-a primit în casa ei.

Ioan 11.1;Ioan 12.2-3;

39Ea avea o soră numită Maria, care s-a așezat jos la picioarele Domnului, și asculta cuvintele Lui.

1Cor 7.32;Luca 3.35;Fapt 22.3;

40Marta era împărțită cu multă slujire, a venit repede la El, și I-a zis: "Doamne, nu-Ți pasă că soru-mea m-a lăsat să slujesc singură? Zi-i dar să-mi ajute."

41Drept răspuns, Isus i-a zis: "Marto, Marto, pentru multe lucruri te îngrijorezi și te frămânți tu,

42dar un singur lucru trebuie. Maria și-a ales partea cea bună, care nu i se va lua."

Ps 27.4;

Tatăl nostru.

## 1 3 6 9 < 11 > 15 18 21 24

1Într-o zi, Isus Se ruga într-un loc anumit. Când a isprăvit rugăciunea, unul din ucenicii Lui I-a zis: "Doamne, învață-ne să ne rugăm, cum a învățat și Ioan pe ucenicii lui."

2El le-a zis: "Când vă rugați, să ziceți: Tatăl nostru care ești în ceruri! Sfințească-se Numele Tău; vină Împărăția Ta; facă-se voia Ta, precum în cer, așa și pe pământ.

Mat 6.9;

3Pâinea noastră cea de toate zilele dă-ne-o nouă în fiecare zi;

4și ne iartă nouă păcatele noastre, fiindcă și noi iertăm oricui ne este dator; și nu ne duce în ispită, ci izbăvește-ne de cel rău."

Stăruința în rugăciune.

5Apoi le-a mai zis: "Dacă unul dintre voi are un prieten, și se duce la el la miezul nopții, și-i zice: "Prietene, împrumută-mi trei pâini,

6căci a venit la mine de pe drum un prieten al meu, și n-am ce-i pune înainte;"

7și dacă dinăuntrul casei lui, prietenul acesta îi răspunde: "Nu mă tulbura; acum ușa este încuiată, copiii mei sunt cu mine în pat, nu pot să mă scol să-ți dau pâini", -

8vă spun: chiar dacă nu s-ar scula să i le dea, pentru că-i este prieten, totuși, măcar pentru stăruința lui supărătoare, tot se va scula și-i va da tot ce-i trebuie.

Luca 18.1;

9De aceea și Eu vă spun: Cereți, și vi se va da: căutați, și veți găsi; bateți și vi se va deschide.

Mat 7.7;Mat 21.22;Marc 11.24;Ioan 15.7;Iac 1.6;1Ioan 3.22;

10Fiindcă oricine cere, capătă; cine caută găsește; și celui ce bate, i se deschide.

11Cine este tatăl acela dintre voi, care, dacă-i cere fiul său pâine, să-i dea o piatră? Ori, dacă cere un pește, să-i dea un șarpe în loc de pește?

Mat 7.9;

12Sau, dacă cere un ou, să-i dea o scorpie?

13Deci, dacă voi, care sunteți răi, știți să dați daruri bune copiilor voștri, cu cât mai mult Tatăl vostru cel din ceruri va da Duhul Sfânt celor ce I-L cer!"

Vindecarea unui îndrăcit mut.

14Isus a scos dintr-un bolnav un drac, care era mut. După ce a ieșit, dracul, mutul a grăit, și noroadele s-au mirat.

Mat 9.32;Mat 12.22;

15Dar unii ziceau: "El scoate dracii cu Beelzebul, domnul dracilor."

Mat 9.34;Mat 12.24;

16Alții, ca să-L ispitească, Îi cereau un semn, din cer.

Mat 12.38;Mat 16.1;

17Isus le-a cunoscut gândurile, și le-a zis: "Orice împărăție dezbinată împotriva ei, este pustiită; și o casă dezbinată împotriva ei, se prăbușește peste alta.

Mat 12.25;Marc 3.24;Ioan 2.25;

18Deci, dacă Satana este dezbinat împotriva lui însuși, cum va dăinui împărăția lui, fiindcă ziceți că Eu scot dracii cu Beelzebul?

19Și dacă eu scot dracii cu Beelzebul, fiii voștri cu cine îi scot? De aceea ei înșiși vor fi judecătorii voștri.

20Dar, dacă Eu scot dracii cu degetul lui Dumnezeu, Împărăția lui Dumnezeu a ajuns până la voi.

Ex 8.19;

21Când omul cel tare și bine înarmat își păzește casa, averile îi sunt la adăpost.

Mat 12.29;Marc 3.27;

22Dar dacă vine peste el unul mai tare decât el și-l biruiește, atunci îi ia cu sila toate armele în care se încredea, și împarte prăzile luate de la el.

Isa 53.12;Col 2.15;

23Cine nu este cu Mine este împotriva Mea; și cine nu adună cu Mine, risipește.

Mat 12.30;

Duhul necurat ieșit din om.

24Duhul necurat, când iese afară dintr-un om, umblă prin locuri fără apă, și caută odihnă. Fiindcă n-o găsește, zice: "Mă voi întoarce în casa mea, de unde am ieșit."

Mat 12.43;

25Și când vine, o găsește măturată și împodobită.

26Atunci se duce de mai ia cu el alte șapte duhuri, mai rele decât el; intră împreună în casă, se așează în ea, și starea de pe urmă a omului aceluia ajunge mai rea decât cea dintâi."

Ioan 5.14;Evr 6.4;Evr 10.26;2Pet 2.20;

Ferice de cei ce ascultă Cuvântul.

27Pe când spunea Isus aceste vorbe, o femeie din norod și-a ridicat glasul și a zis: "Ferice de pântecele care Te-a purtat, și de țâțele pe care le-ai sub!"

28Și El a răspuns: "Ferice mai degrabă de cei ce ascultă Cuvântul lui Dumnezeu, și-L păzesc!"

Mat 7.21;Luca 8.21;Iac 1.25;

Minunea cu Iona.

29Pe când noroadele se strângeau cu grămada, El a început să spună: "Neamul acesta este un neam viclean; el cere un semn; dar nu i se va da alt semn decât semnul proorocului Iona.

Mat 12.38-39;

30Căci după cum Iona a fost un semn pentru Niniviteni, tot așa și Fiul omului va fi un semn pentru neamul acesta.

Iona 1.17;Iona 2.10;

31Împărăteasa de la miazăzi se va scula, în ziua judecății, alături de bărbații acestui neam, și-i va osândi; pentru că ea a venit de la capătul pământului ca să audă înțelepciunea lui Solomon; și iată că aici este Unul mai mare decât Solomon.

1Împ 10.1;

32Bărbații din Ninive se vor scula, în ziua judecății, alături de neamul acesta, și-l vor osândi, pentru că ei s-au pocăit la propovăduirea lui Iona; și iată că aici este Unul mai mare decât Iona.

Iona 3.5;

Lumina.

33Nimeni n-aprinde o lumină, ca s-o pună într-un loc ascuns sau sub baniță; ci o pune într-un sfeșnic, pentru ca cei ce intră, să vadă lumina.

Mat 5.15;Marc 4.21;Luca 8.16;

34Ochiul este lumina trupului tău. Dacă ochiul tău este sănătos, tot trupul tău este plin de lumină; dar dacă ochiul tău este rău, trupul tău este plin de întuneric.

Mat 6.22;

35Ia seama dar, ca lumina care este în tine, să nu fie întuneric.

36Așa că, dacă tot trupul tău este plin de lumină, fără să aibă vreo parte întunecată, va fi în totul plin de lumină, întocmai ca atunci când te-ar lumina o lampă cu lumina ei mare."

Mustrarea cărturarilor și Fariseilor.

37Pe când vorbea Isus, un Fariseu L-a rugat să prânzească la el. El în intrat și a șezut la masă.

38Fariseul a văzut cu mirare că Isus nu Se spălase înainte de prânz.

Marc 7.3;

39Dar Domnul i-a zis: "Voi, Fariseii, curățiți partea de afară a paharului și a blidului, dar înăuntrul vostru este plin de jefuire și de răutate.

Mat 23.25;Tit 1.15;

40Nebunilor, oare Acela care a făcut partea de afară, n-a făcut și pe cea dinăuntru?

41Dați mai bine milostenie din lucrurile dinăuntru, și atunci toate vă vor fi curate.

Isa 58.7;Dan 4.27;Luca 12.33;

42Dar vai de voi, Fariseilor! Pentru că voi dați zeciuială din izmă, din rută și din toate zarzavaturile, și dați uitării dreptatea și dragostea de Dumnezeu: pe acestea trebuia să le faceți, și pe celelalte să nu le lăsați nefăcute!

Mat 23.23;

43Vai de voi, Fariseilor! Pentru că voi umblați după scaunele dintâi la sinagogi, și vă place să vă facă lumea plecăciuni prin piețe!

Mat 23.6;Marc 12.38-39;

44Vai de voi, cărturari și Farisei fățarnici! Pentru că voi sunteți ca mormintele, care nu se văd, și peste care oamenii umblă fără să știe."

Mat 23.27;Ps 5.9;

45Unul din învățătorii Legii a luat cuvântul, și I-a zis: "Învățătorule, spunând aceste lucruri ne ocărăști și pe noi."

46"Vai și de voi, învățători ai Legii", a răspuns Isus. "Pentru că voi puneți pe spinarea oamenilor sarcini grele de purtat, iar voi nici măcar cu unul din degetele voastre nu vă atingeți de ele.

Mat 23.4;

47Vai de voi! Pentru că voi zidiți mormintele proorocilor, pe care i-au ucis părinții voștri.

Mat 23.29;

48Prin aceasta mărturisiți că încuviințați faptele părinților voștri; căci ei au ucis pe prooroci, iar voi le zidiți mormintele.

49De aceea Înțelepciunea lui Dumnezeu a zis: "Le voi trimite prooroci și apostoli; pe unii din ei îi vor ucide, iar pe alții îi vor prigoni,

Mat 23.34;

50ca să se ceară de la acest neam sângele tuturor proorocilor, care a fost vărsat de la întemeierea lumii:

51de la sângele lui Abel până la sângele lui Zaharia, ucis între altar și Templu; da, vă spun, se va cere de la neamul acesta!

Gen 4.8;2Cron 24.20-21;

52Vai de voi, învățători ai Legii! Pentru că voi ați pus mâna pe cheia cunoștinței: nici voi n-ați intrat, iar pe cei ce voiau să intre, i-ați împiedicat să intre."

Mat 23.13;

53După ce a ieșit de acolo, cărturarii și Fariseii au început să-L pună la strâmtoare, și să-L facă să vorbească despre multe lucruri;

54I-au întins astfel lațuri, ca să prindă vreo vorbă din gura Lui, pentru care să-L poată învinui.

Marc 12.13;

Despre fățărnicie, frica de oameni, hula împotriva Duhului Sfânt.

## 1 3 6 9 < 12 > 14 15 18 21 24

1În vremea aceea, când se strânseseră noroadele cu miile, așa că se călcau unii pe alții, Isus a început să spună ucenicilor Săi: "Mai întâi de toate, păziți-vă de aluatul Fariseilor, care este fățărnicia.

Mat 16.6;Marc 8.15;Mat 16.12;

2Nu este nimic acoperit, care nu va fi descoperit, nici ascuns, care nu va fi cunoscut.

Mat 10.26;Marc 4.22;Luca 8.17;

3De aceea, orice ați spus la întuneric, va fi auzit la lumină; și orice ați grăit la ureche, în odăițe, va fi vestit de pe acoperișul caselor.

4Vă spun vouă, prietenii Mei: Să nu vă temeți de cei ce ucid trupul, și după aceea nu mai pot face nimic.

Isa 51.7-13;Ier 1.8;Mat 10.28;Ioan 15.14-15;

5Am să vă arăt de cine să vă temeți. Temeți-vă de Acela care, după ce a ucis, are puterea să arunce în gheenă; da, vă spun, de El să vă temeți.

6Nu se vând oare cinci vrăbii cu doi bani? Totuși, nici una din ele nu este uitată înaintea lui Dumnezeu.

7Și chiar perii din cap, toți vă sunt numărați. Deci să nu vă temeți: voi sunteți mai de preț decât multe vrăbii.

8Eu vă spun: pe orișicine Mă va mărturisi înaintea oamenilor, îl va mărturisi și Fiul omului înaintea îngerilor lui Dumnezeu;

Mat 10.32;Marc 8.38;2Tim 2.12;1Ioan 2.23;

9dar cine se va lepăda de Mine înaintea oamenilor, va fi lepădat și el înaintea îngerilor lui Dumnezeu.

10Și oricui va vorbi împotriva Fiului omului, i se va ierta; dar oricui va huli împotriva Duhului Sfânt, nu i se va ierta.

Mat 12.31-32;Marc 3.28;1Ioan 5.16;

11Când vă vor duce înaintea sinagogilor, înaintea dregătorilor, și înaintea stăpânirilor, să nu vă îngrijorați, cum veți răspunde pentru apărarea voastră, nici ce veți vorbi;

Mat 10.19;Marc 13.11;Luca 21.14;

12căci Duhul Sfânt vă va învăța chiar în ceasul acela ce va trebui să vorbiți."

Pilda bogatului care i-a rodit țarina.

13Unul din mulțime a zis lui Isus: "Învățătorule, spune fratelui meu să împartă cu mine moștenirea noastră."

14"Omule", i-a răspuns Isus, "cine M-a pus pe Mine judecător sau împărțitor peste voi?"

Ioan 18.36;

15Apoi le-a zis: "Vedeți și păziți-vă de orice fel de lăcomie de bani; căci viața cuiva nu stă în belșugul avuției lui."

1Tim 6.7;

16Și le-a spus pilda aceasta: "Țarina unui om bogat rodise mult.

17Și el se gândea în sine, și zicea: "Ce voi face? Fiindcă nu mai am loc unde să-mi strâng roadele."

18"Iată", a zis el, "ce voi face: îmi voi strica grânarele, și voi zidi altele mai mari; acolo voi strânge toate roadele și toate bunătățile mele;

19și voi zice sufletului meu: "Suflete, ai multe bunătăți strânse pentru mulți ani; odihnește-te, mănâncă, bea și înveselește-te!"

Ecl 11.9;1Cor 15.32;Iac 5.5;

20Dar Dumnezeu i-a zis: "Nebunule! Chiar în noaptea aceasta ți se va cere înapoi sufletul; și lucrurile, pe care le-ai pregătit, ale cui vor fi?"

Iov 20.22;Iov 27.8;Ps 52.7;Iac 4.14;Ps 39.6;Ier 17.11;

21Tot așa este și cu cel ce își adună comori pentru el, și nu se îmbogățește față de Dumnezeu."

Mat 6.20;Luca 12.33;1Tim 6.18-19;Iac 2.5;

Îngrijorările.

22Isus a zis apoi ucenicilor săi: "De aceea vă spun: Nu vă îngrijorați, cu privire la viața voastră, gândindu-vă ce veți mânca, nici cu privire la trupul vostru, gândindu-vă cu ce vă veți îmbrăca.

Mat 6.25;

23Viața este mai mult decât hrana, și trupul mai mult decât îmbrăcămintea.

24Uitați-vă cu băgare de seamă la corbi: ei nu seamănă, nici nu seceră, n-au nici cămară, nici grânar: și totuși Dumnezeu îi hrănește. Cu cât mai de preț sunteți voi decât păsările!

Iov 38.41;Ps 147.9;

25Și apoi, cine dintre voi, chiar îngrijorându-se, poate să adauge un cot la lungimea vieții lui?

26Deci, dacă nu puteți face nici cel mai mic lucru, pentru ce vă mai îngrijorați de celelalte?

27Uitați-vă cu băgare de seamă cum cresc crinii: ei nu torc, nici nu țes: totuși vă spun că nici Solomon, în toată slava lui, n-a fost îmbrăcat ca unul din ei.

28Dacă astfel îmbracă Dumnezeu iarba, care astăzi este pe câmp, iar mâine va fi aruncată în cuptor, cu cât mai mult vă va îmbrăca El pe voi, puțin credincioșilor?

29Să nu căutați ce veți mânca sau ce veți bea, și nu vă frământați mintea.

30Căci toate aceste lucruri Neamurile lumii le caută. Tatăl vostru știe că aveți trebuință de ele.

31Căutați mai întâi Împărăția lui Dumnezeu, și toate aceste lucruri vi se vor da pe deasupra.

Mat 6.33;

32Nu te teme, turmă mică; pentru că Tatăl vostru vă dă cu plăcere Împărăția.

Mat 11.25-26;

33Vindeți ce aveți și dați milostenie. Faceți-vă rost de pungi, care nu se învechesc, o comoară nesecată în ceruri, unde nu se apropie hoțul, și unde nu roade molia.

Mat 19.21;Fapt 2.45;Fapt 4.34;Mat 6.20;Luca 16.9;1Tim 6.19;

34Căci unde este comoara voastră, acolo este și inima voastră.

Îndemn la veghere.

35Mijlocul să vă fie încins, și făcliile aprinse.

Efes 6.14;1Pet 1.13;Mat 25.1;

36Și să fiți ca niște oameni, care așteaptă pe stăpânul lor să se întoarcă de la nuntă, ca să-i deschidă îndată, când va veni și va bate la ușă.

37Ferice de robii aceia, pe care stăpânul îi va găsi veghind la venirea lui! Adevărat vă spun, că el se va încinge, îi va pune să șadă la masă, și se va apropia să le slujească.

Mat 24.46;

38Fie că vine la a doua strajă din noapte, fie că vine la a treia strajă, ferice de robii aceia, dacă-i va găsi veghind!

39Să știți bine că, dacă ar ști stăpânul casei la ce ceas va veni hoțul, ar veghea, și n-ar lăsa să-i spargă casa.

Mat 24.43;1Tes 5.2;2Pet 3.10;Apoc 3.3;Apoc 16.15;

40Și voi dar fiți gata, căci Fiul omului va veni în ceasul în care nu vă gândiți."

Mat 24.44;Mat 25.13;Marc 13.33;Luca 21.34-36;1Tes 5.6;2Pet 3.12;

Ispravnicul credincios.

41"Doamne", I-a zis Petru, "pentru noi spui pilda aceasta sau pentru toți?"

42Și Domnul a zis: "Cine este ispravnicul credincios și înțelept, pe care-l va pune stăpânul său peste slugile sale, ca să le dea partea lor de hrană la vremea potrivită?

Mat 24.25;Mat 25.21;1Cor 4.2;

43Ferice de robul acela, pe care stăpânul, la venirea lui, îl va găsi făcând așa!

44Adevărat vă spun, că îl va pune peste toată avuția sa.

Mat 24.47;

45Dar dacă robul acela zice în inima lui: "Stăpânul meu zăbovește să vină"; dacă va începe să bată pe slugi și pe slujnice, să mănânce, să bea și să se îmbete,

Mat 24.48;

46stăpânul robului aceluia va veni în ziua în care el nu se așteaptă, și în ceasul în care nu știe, și-l va tăia în bucăți; și soarta lui va fi soarta celor necredincioși în lucrul încredințat lor.

47Robul acela, care a știut voia stăpânului său, și nu s-a pregătit deloc, și n-a lucrat după voia lui, va fi bătut cu multe lovituri.

Num 15.30;Deut 25.2;Ioan 9.41;Ioan 15.22;Fapt 17.30;Iac 4.17;

48Dar cine n-a știut-o, și a făcut lucruri vrednice de lovituri, va fi bătut cu puține lovituri. Cui i s-a dat mult, i se va cere mult; și cui i s-a încredințat mult, i se va cere mai mult.

Lev 5.17;1Tim 1.13;

Foc pe pământ.

49Eu am venit să arunc un foc pe pământ. Și ce vreau decât să fie aprins chiar acum!

Luca 12.51;

50Am un botez cu care trebuie să fiu botezat, și cât de mult doresc să se îndeplinească!

Mat 20.22;Marc 10.38;

51Credeți că am venit să aduc pace pe pământ? Eu vă spun: nu; ci mai degrabă dezbinare.

Mat 10.34;Luca 12.49;Mic 7.6;Ioan 7.43;Ioan 9.16;Ioan 10.19;

52Căci, de acum înainte, din cinci, care vor fi într-o casă, trei vor fi dezbinați împotriva a doi, și doi împotriva a trei.

Mat 10.35;

53Tatăl va fi dezbinat împotriva fiului, și fiul împotriva tatălui; mama împotriva fiicei, și fiica împotriva mamei; soacra împotriva nurorii, și nora împotriva soacrei."

Semnele vremurilor.

54El a mai zis noroadelor: "Când vedeți un nor ridicându-se la apus, îndată ziceți: "Vine ploaia." Și așa se întâmplă.

Mat 16.2;

55Și când vedeți suflând vântul de la miazăzi, ziceți: "Are să fie zăduf." Și așa se întâmplă.

56Fățarnicilor, fața pământului și a cerului știți s-o deosebiți: vremea aceasta cum de n-o deosebiți?

57Și pentru ce nu judecați și voi singuri ce este drept?

58Când te duci cu pârâșul tău înaintea judecătorului, pe drum caută să scapi de el; ca nu cumva să te târască înaintea judecătorului, judecătorul să te dea pe mâna temnicerului, și temnicerul să te arunce în temniță.

Prov 25.8;Mat 5.25;Ps 32.6;Isa 55.6;

59Îți spun că nu vei ieși de acolo, până nu vei plăti și cel mai de pe urmă bănuț."

Galileenii măcelăriți de Pilat.

## 1 3 6 9 < 13 > 15 18 21 24

1În vremea aceea au venit unii, și au istorisit lui Isus ce se întâmplase unor Galileeni, al căror sânge îl amestecase Pilat cu jertfele lor.

2"Credeți voi", le-a răspuns Isus, "că acești Galileeni au fost mai păcătoși decât toți ceilalți Galileeni, pentru că au pățit astfel?

3Eu vă spun: nu; ci, dacă nu vă pocăiți, toți veți pieri la fel.

4Sau acei optsprezece inși, peste care a căzut turnul din Siloam, și i-a omorât, credeți că au fost mai păcătoși decât toți ceilalți oameni, care locuiau în Ierusalim?

5Eu vă spun: nu; ci, dacă nu vă pocăiți, toți veți pieri la fel."

Pilda smochinului neroditor.

6El a spus și pilda aceasta: "Un om avea un smochin sădit în via sa. A venit să caute rod în el, și n-a găsit.

Isa 5.2;Mat 21.19;

7Atunci a zis vierului: "Iată că sunt trei ani, de când vin și caut rod în smochinul acesta, și nu găsesc. Taie-l. La ce să mai cuprindă și pământul degeaba?"

8"Doamne", i-a răspuns vierul, "mai lasă-l și anul acesta; am să-l sap de jur împrejur, și am să-i pun gunoi la rădăcină.

9Poate că de acum înainte va face rod; dacă nu, îl vei tăia."

Vindecarea unei femei gârbove.

10Isus învăța pe norod într-o sinagogă în ziua Sabatului.

11Și acolo era o femeie stăpânită de optsprezece ani de un duh de neputință; era gârbovă, și nu putea nicidecum să-și îndrepte spatele.

12Când a văzut-o Isus, a chemat-o, și i-a zis: "Femeie, ești dezlegată de neputința ta."

13Și-a întins mâinile peste ea: îndată s-a îndreptat, și slăvea pe Dumnezeu.

Marc 16.18;Fapt 9.17;

14Dar fruntașul sinagogii, mâniat că Isus săvârșise vindecarea aceasta în ziua Sabatului, a luat cuvântul, și a zis norodului: "Sunt șase zile în care trebuie să lucreze omul; veniți dar în aceste zile să vă vindecați, și nu în ziua Sabatului!"

Ex 20.9;Mat 12.10;Marc 3.2;Luca 6.7;Luca 14.3;

15"Fățarnicilor", i-a răspuns Domnul; "oare în ziua Sabatului nu-și dezleagă fiecare din voi boul sau măgarul de la iesle, și-l duce de-l adapă?

Luca 14.5;

16Dar femeia aceasta, care este o fiică a lui Avraam, și pe care Satana o ținea legată de optsprezece ani, nu trebuia oare să fie dezlegată de legătura aceasta în ziua Sabatului?"

Luca 19.9;

17Pe când vorbea El astfel, toți potrivnicii Lui au rămas rușinați; și norodul se bucura de toate lucrurile minunate, pe care le făcea El.

Pilda grăuntelui de muștar și a aluatului.

18El a mai zis: "Cu ce se aseamănă Împărăția lui Dumnezeu, și cu ce o voi asemăna?

Mat 13.31;Marc 4.30;

19Se aseamănă cu un grăunte de muștar, pe care l-a luat un om, și l-a aruncat în grădina sa; el a crescut, s-a făcut copac mare, și păsările cerului și-au făcut cuiburi în ramurile lui."

20El a zis iarăși: "Cu ce voi asemăna Împărăția lui Dumnezeu?

21Se aseamănă cu aluatul, pe care l-a luat o femeie și l-a pus în trei măsuri de făină, până s-a dospit toată."

Ușa cea strâmtă.

22Isus umbla prin cetăți și prin sate, învățând pe norod, și călătorind spre Ierusalim.

Mat 9.35;Marc 6.6;

23Cineva I-a zis: "Doamne, oare puțini sunt cei ce sunt pe calea mântuirii?" El le-a răspuns:

24"Nevoiți-vă să intrați pe ușa cea strâmtă. Căci vă spun, că mulți vor căuta să intre, și nu vor putea.

Mat 7.13;Ioan 7.34;Ioan 8.21;Ioan 13.33;Rom 9.31;

25Odată ce Stăpânul casei Se va scula și va încuia ușa, și voi veți fi afară, și veți începe să bateți la ușă, și să ziceți: "Doamne, Doamne, deschide-ne!" drept răspuns, El vă va zice: "Nu știu de unde sunteți."

Ps 32.6;Isa 55.6;Mat 25.10;Luca 6.46;Mat 7.23;Mat 25.12;

26Atunci veți începe să ziceți: "Noi am mâncat și am băut în fața Ta, și în ulițele noastre ai învățat pe norod."

27Și El va răspunde: "Vă spun că nu știu de unde sunteți; depărtați-vă de la Mine, voi toți lucrătorii fărădelegii."

Mat 7.23;Mat 25.41;Luca 13.25;Ps 6.8;Mat 25.41;

28Va fi plânsul și scrâșnirea dinților, când veți vedea pe Avraam, pe Isaac și pe Iacov, și pe toți proorocii în Împărăția lui Dumnezeu, iar pe voi scoși afară.

Mat 8.12;Mat 13.42;Mat 24.51;Mat 8.11;

29Vor veni de la răsărit și de la apus, de la miazănoapte și de la miază-zi, și vor ședea la masă în Împărăția lui Dumnezeu.

30Și iată că sunt unii din cei de pe urmă, care vor fi cei dintâi, și sunt unii din cei dintâi, care vor fi cei de pe urmă."

Mat 19.30;Mat 20.16;Marc 10.31;

Nelegiuirile și pedeapsa Ierusalimului.

31În aceeași zi, au venit câțiva Farisei, și I-au zis: "Pleacă, și du-Te de aici, căci Irod vrea să Te omoare."

32"Duceți-vă", le-a răspuns El, "și spuneți vulpii aceleia: "Iată că scot dracii, și săvârșesc vindecări astăzi și mâine, iar a treia zi voi isprăvi.

Evr 2.10;

33Dar trebuie să umblu astăzi, mâine și poimâine, fiindcă nu se poate ca un prooroc să piară afară din Ierusalim.

34Ierusalime, Ierusalime, care omori pe prooroci și ucizi cu pietre pe cei trimiși la tine; de câte ori am vrut să strâng pe fiii tăi, cum își strânge găina puii sub aripi, și n-ați vrut!

Mat 23.37;

35Iată că vi se va lăsa casa pustie; dar vă spun că nu Mă veți mai vedea, până veți zice: "Binecuvântat este Cel ce vine în Numele Domnului!"

Lev 26.31-32;Ps 69.25;Isa 1.7;Dan 9.27;Mic 3.12;Ps 118.26;Mat 21.9;Marc 11.10;Luca 19.38;Ioan 12.13;

Vindecarea unui bolnav de dropică.

## 1 3 6 9 12 < 14 > 18 21 24

1Într-o zi de Sabat, Isus a intrat în casa unuia din fruntașii Fariseilor, ca să prânzească. Fariseii Îl pândeau de aproape.

2Și înaintea Lui era un om bolnav de dropică.

3Isus a luat cuvântul, și a zis învățătorilor Legii și Fariseilor: "Oare este îngăduit a vindeca în ziua Sabatului sau nu?"

Mat 12.10;

4Ei tăceau. Atunci Isus a luat de mână pe omul acela, l-a vindecat, și i-a dat drumul.

5Pe urmă, le-a zis: "Cine dintre voi, dacă-i cade copilul sau boul în fântână, nu-l va scoate îndată afară, în ziua Sabatului?"

Ex 23.5;Deut 22.4;Luca 13.15;

6Și n-au putut să-I răspundă nimic la aceste vorbe.

Despre zmerenia la ospețe.

7Apoi, când a văzut că cei poftiți la masă alegeau locurile dintâi, le-a spus o pildă. Și le-a zis:

8"Când ești poftit de cineva la nuntă, să nu te așezi la masă în locul dintâi; ca nu cumva, printre cei poftiți de el, să fie altul mai cu vază decât tine,

9și cel ce te-a poftit și pe tine și pe el, să vină să-ți zică: "Dă locul tău omului acestuia." Atunci, cu rușine, va trebui să iei locul de pe urmă.

10Ci, când ești poftit, du-te și așează-te în locul cel mai de pe urmă; pentru ca, atunci când va veni cel ce te-a poftit, să-ți zică: "Prietene, mută-te mai sus." Lucrul acesta îți va face cinste înaintea tuturor celor ce vor fi la masă împreună cu tine.

Prov 25.6-7;

11Căci oricine se înalță, va fi smerit; și cine se smerește, va fi înălțat."

Iov 22.29;Ps 18.27;Prov 29.23;Mat 23.12;Luca 18.14;Iac 4.6;1Pet 5.5;

Despre binefacere.

12A zis și celui ce-L poftise: "Când dai un prânz sau o cină, să nu chemi pe prietenii tăi, nici pe frații tăi, nici pe neamurile tale, nici pe vecinii bogați, ca nu cumva să te cheme și ei la rândul lor pe tine, și să iei astfel o răsplată pentru ce ai făcut.

13Ci, când dai o masă, cheamă pe săraci, pe schilozi, pe șchiopi, pe orbi.

Neem 8.10-12;

14Și va fi ferice de tine, pentru că ei n-au cu ce să-ți răsplătească; dar ți se va răsplăti la învierea celor neprihăniți."

Pilda celor poftiți la cină.

15Unul din cei ce ședeau la masă cu El, când a auzit aceste vorbe, I-a zis; "Ferice de acela care va prânzi în Împărăția lui Dumnezeu!"

Apoc 19.9;

16Și Isus i-a răspuns: "Un om a dat o cină mare, și a poftit pe mulți.

Mat 22.2;

17La ceasul cinei, a trimis pe robul său să spună celor poftiți: "Veniți, căci iată că toate sunt gata."

Prov 9.2-5;

18Dar toți, parcă fuseseră vorbiți, au început să se dezvinovățească. Cel dintâi i-a zis: "Am cumpărat un ogor, și trebuie să mă duc să-l văd; rogu-te să mă ierți."

19Un altul a zis: "Am cumpărat cinci perechi de boi și mă duc să-i încerc: iartă-mă, te rog."

20Un altul a zis: "Tocmai acum m-am însurat, și de aceea nu pot veni."

21Când s-a întors robul, a spus stăpânului său aceste lucruri. Atunci stăpânul casei s-a mâniat, și a zis robului său: "Du-te degrabă în piețele și ulițele cetății, și adu aici pe cei săraci, ciungi, orbi și șchiopi."

22La urmă, robul a zis: "Stăpâne, s-a făcut cum ai poruncit, și tot mai este loc."

23Și stăpânul a zis robului: "Ieși la drumuri și la garduri, și pe cei ce-i vei găsi, silește-i să intre, ca să mi se umple casa.

24Căci vă spun că nici unul din cei poftiți, nu va gusta din cina mea."

Mat 21.43;Mat 22.8;Fapt 13.46;

Cum să fie ucenicul lui Isus.

25Împreună cu Isus mergeau multe noroade. El S-a întors, și le-a zis:

26"Dacă vine cineva la Mine, și nu urăște pe tatăl său, pe mama sa, pe nevasta sa, pe copiii săi, pe frații săi, pe surorile sale, ba chiar însăși viața sa, nu poate fi ucenicul Meu.

Deut 13.6;Deut 33.9;Mat 10.37;Rom 9.13;Apoc 12.11;

27Și oricine nu-și poartă crucea, și nu vine după Mine, nu poate fi ucenicul Meu.

Mat 16.24;Marc 8.34;Luca 9.23;2Tim 3.12;

28Căci, cine dintre voi, dacă vrea să zidească un turn, nu stă mai întâi să-și facă socoteala cheltuielilor, ca să vadă dacă are cu ce să-l sfârșească?

Prov 24.27;

29Pentru ca nu cumva, după ce i-a pus temelia, să nu-l poată sfârși, și toți cei ce-l vor vedea, să înceapă să râdă de el,

30și să zică: "Omul acesta a început să zidească, și n-a putut isprăvi."

31Sau care împărat, când merge să se bată în război cu un alt împărat, nu stă mai întâi să se sfătuiască dacă va putea merge cu zece mii de oameni înaintea celui ce vine împotriva lui cu douăzeci de mii?

32Altfel, pe când celălalt împărat este încă departe, îi trimite o solie să ceară pace.

33Tot așa, oricine dintre voi, care nu se leapădă de tot ce are, nu poate fi ucenicul Meu.

34Sarea este bună; dar dacă sarea își pierde gustul ei de sare, prin ce i se va da înapoi gustul acesta?

Mat 5.13;Marc 9.50;

35Atunci nu mai este bună nici pentru pământ, nici pentru gunoi, ci este aruncată afară. Cine are urechi de auzit, să audă."

Pilda cu oaia rătăcită și leul.

## 1 3 6 9 12 < 15 > 17 18 21 24

1Toți vameșii și păcătoșii se apropiau de Isus ca să-L asculte.

Mat 9.10;

2Și Fariseii și cărturarii cârteau și ziceau: "Omul acesta primește pe păcătoși, și mănâncă cu ei."

Fapt 11.3;Gal 2.12;

3Dar El le-a spus pilda aceasta:

4"Care om dintre voi, dacă are o sută de oi, și pierde pe una din ele, nu lasă pe celelalte nouăzeci și nouă pe islaz, și se duce după cea pierdută, până când o găsește?

Mat 18.12;1Pet 2.10-25;

5După ce a găsit-o, o pune cu bucurie pe umeri;

6și, când se întoarce acasă, cheamă pe prietenii și vecinii săi, și le zice: "Bucurați-vă împreună cu mine, căci mi-am găsit oaia care era pierdută."

7Tot așa, vă spun că va fi mai multă bucurie în cer pentru un singur păcătos care se pocăiește, decât pentru nouă zeci și nouă de oameni neprihăniți care n-au nevoie de pocăință.

Luca 5.32;

8Sau care femeie, dacă are zece lei (Grecește: drahme.) de argint, și pierde unul din ei, nu aprinde o lumină, nu mătură casa, și nu caută cu băgare de seamă până când îl găsește?

9După ce l-a găsit, cheamă pe prietenele și vecinele ei, și zice: "Bucurați-vă împreună cu mine, căci am găsit leul, pe care-l pierdusem."

10Tot așa, vă spun că este bucurie înaintea îngerilor lui Dumnezeu pentru un singur păcătos care se pocăiește."

Pilda fiului risipitor.

11El a mai zis: "Un om avea doi fii.

12Cel mai tânăr din ei a zis tatălui său: "Tată, dă-mi partea de avere, ce mi se cuvine." Și tatăl le-a împărțit averea.

13Nu după multe zile, fiul cel mai tânăr a strâns totul, și a plecat într-o țară depărtată, unde și-a risipit averea, ducând o viață destrăbălată.

Marc 12.44;

14După ce a cheltuit totul, a venit o foamete mare în țara aceea, și el a început să ducă lipsă.

15Atunci s-a dus și s-a lipit de unul din locuitorii țării aceleia, care l-a trimis pe ogoarele lui să-i păzească porcii.

16Mult ar fi dorit el să se sature cu roșcovele, pe care le mâncau porcii, dar nu i le da nimeni.

17Și-a venit în fire, și a zis: "Câți argați ai tatălui meu au belșug de pâine, iar eu mor de foame aici!

18Mă voi scula, mă voi duce la tatăl meu, și-i voi zice: Tată, am păcătuit împotriva cerului și împotriva ta,

19și nu mai sunt vrednic să mă chem fiul tău; fă-mă ca pe unul din argații tăi."

20Și s-a sculat, și a plecat la tatăl său. Când era încă departe, tatăl său l-a văzut, și i s-a făcut milă de el, a alergat de a căzut pe grumazul lui, și l-a sărutat mult.

Fapt 2.39;Efes 2.13-17;

21Fiul i-a zis: "Tată, am păcătuit împotriva cerului și împotriva ta, nu mai sunt vrednic să mă chem fiul tău."

Ps 51.4;

22Dar tatăl a zis robilor săi: "Aduceți repede haina cea mai bună, și îmbrăcați-l cu ea; puneți-i un inel în deget, și încălțăminte în picioare.

23Aduceți vițelul cel îngrășat, și tăiați-l. Să mâncăm și să ne înveselim;

24căci acest fiu al meu era mort, și a înviat; era pierdut, și a fost găsit." Și au început să se înveselească.

Luca 15.32;Efes 2.1;Efes 5.14;Apoc 3.1;

25Fiul cel mai mare era la ogor. Când a venit și s-a apropiat de casă, a auzit muzică și jocuri.

26A chemat pe unul din robi, și a început să-l întrebe ce este.

27Robul acela i-a răspuns: "Fratele tău a venit înapoi, și tatăl tău a tăiat vițelul cel îngrășat, pentru că l-a găsit iarăși sănătos și bine."

28El s-a întărâtat de mânie, și nu voia să intre în casă. Tatăl său a ieșit afară, și l-a rugat să intre.

29Dar el, drept răspuns, a zis tatălui său: "Iată, eu îți slujesc ca un rob de atâția ani, și niciodată nu ți-am călcat porunca; și mie niciodată nu mi-ai dat măcar un ied să mă înveselesc cu prietenii mei;

30iar când a venit acest fiu al tău, care ți-a mâncat averea cu femeile desfrânate, i-ai tăiat vițelul cel îngrășat."

31"Fiule", i-a zis tatăl, "tu întotdeauna ești cu mine, și tot ce am eu este al tău.

32Dar trebuia să ne înveselim și să ne bucurăm, pentru că acest frate al tău era mort, și a înviat, era pierdut și a fost găsit."

Luca 15.24;

Pilda ispravnicului necredincios.

## 1 3 6 9 12 < 16 > 18 21 24

1Isus a mai spus ucenicilor Săi: "Un om bogat avea un ispravnic, care a fost pârât la el că-i risipește averea.

2El l-a chemat, și i-a zis: "Ce aud eu vorbindu-se despre tine? Dă-ți socoteala de isprăvnicia ta, pentru că nu mai poți fi ispravnic."

3Ispravnicul și-a zis: "Ce am să fac, dacă îmi ia stăpânul isprăvnicia? Să sap, nu pot; să cerșesc, mi-e rușine.

4Știu ce am să fac, pentru ca, atunci când voi fi scos din isprăvnicie, ei să mă primească în casele lor."

5A chemat pe fiecare din datornicii stăpânului său, și a zis celui dintâi: "Cât ești dator stăpânului meu?"

6"O sută de măsuri de untdelemn", a răspuns el. Și i-a zis: "Ia-ți zapisul, și șezi degrabă de scrie cincizeci."

7Apoi a zis altuia: "Dar tu, cât ești dator?" "O sută de măsuri de grâu", a răspuns el. Și i-a zis: "Ia-ți zapisul, și scrie optzeci."

8Stăpânul lui a lăudat pe ispravnicul nedrept, pentru că lucrase înțelepțește. Căci fiii veacului acestuia, față de semenii lor, sunt mai înțelepți decât fiii luminii.

Ioan 12.36;Efes 5.8;1Tes 5.5;

9Și Eu vă zic: Faceți-vă prieteni cu ajutorul bogățiilor nedrepte, pentru ca atunci când veți muri, să vă primească în corturile veșnice.

Dan 4.27;Mat 6.19;Mat 19.21;Luca 11.41;1Tim 6.17-19;

10Cine este credincios în cele mai mici lucruri, este credincios și în cele mari; și cine este nedrept în cele mai mici lucruri, este nedrept și în cele mari.

Mat 25.21;Luca 19.17;

11Deci, dacă n-ați fost credincioși în bogățiile (Grecește: Mamona.) nedrepte, cine vă va încredința adevăratele bogății?

12Și dacă n-ați fost credincioși în lucrul altuia, cine vă va da ce este al vostru?

13Nici o slugă nu poate sluji la doi stăpâni; căci sau va urî pe unul și va iubi pe celălalt, sau va ține numai la unul și va nesocoti pe celălalt. Nu puteți sluji lui Dumnezeu și lui Mamona."

Mat 6.24;

Mustrări făcute Fariseilor.

14Fariseii, care erau iubitori de bani, ascultau și ei toate lucrurile acestea, și își băteau joc de El.

Mat 23.14;

15Isus le-a zis: "Voi căutați să vă arătați neprihăniți înaintea oamenilor, dar Dumnezeu vă cunoaște inimile; pentru că ce este înălțat între oameni, este o urâciune înaintea lui Dumnezeu.

Luca 10.29;Ps 7.9;1Sam 16.7;

16Legea și proorocii au ținut până la Ioan; de atunci încoace, Evanghelia Împărăției lui Dumnezeu se propovăduiește: și fiecare, ca să intre în ea, dă năvală.

Mat 4.17;Mat 11.12-13;Luca 7.29;

17Este mai lesne să treacă cerul și pământul decât să cadă o singură frântură de slovă din Lege.

Ps 102.26-27;Isa 40.8;Isa 51.6;Mat 5.18;1Pet 1.25;

18Oricine își lasă nevasta și ia pe alta de nevastă, preacurvește; și cine ia de nevastă pe cea lăsată de bărbatul ei, preacurvește.

Mat 5.32;Mat 19.9;Marc 10.11;1Cor 7.10-11;

Pilda bogatului nemilostiv.

19"Era un om bogat, care se îmbrăca în porfiră și in subțire; și în fiecare zi ducea o viață plină de veselie și strălucire.

20La ușa lui, zăcea un sărac, numit Lazăr, plin de bube.

21Și dorea mult să se sature cu fărâmiturile, care cădeau de la masa bogatului; până și câinii veneau și-i lingeau bubele.

22Cu vremea săracul a murit; și a fost dus de îngeri în sânul lui Avraam. A murit și bogatul, și l-au îngropat.

23Pe când era el în Locuința morților, în chinuri, și-a ridicat ochii în sus, a văzut de departe pe Avraam, și pe Lazăr în sânul lui,

24și a strigat: "Părinte Avraame, fie-ți milă de mine, și trimite pe Lazăr să-și înmoaie vârful degetului în apă, și să-mi răcorească limba; căci grozav sunt chinuit în văpaia aceasta."

Zah 14.12;Isa 66.24;Marc 9.44;

25"Fiule", i-a răspuns Avraam, "adu-ți aminte că, în viața ta, tu ți-ai luat lucrurile bune, și Lazăr și-a luat pe cele rele; acum aici, el este mângâiat, iar tu ești chinuit.

Iov 21.13;Luca 6.24;

26Pe lângă toate acestea, între noi și între voi este o prăpastie mare, așa ca cei ce ar avea să treacă de aici la voi, sau de acolo la noi, să nu poată."

27Bogatul a zis: "Rogu-te dar, părinte Avraame, să trimiți pe Lazăr în casa tatălui meu;

28căci am cinci frați, și să le adeverească aceste lucruri, ca să nu vină și ei în acest loc de chin."

29Avraam a răspuns: "Au pe Moise și pe prooroci; să asculte de ei."

Isa 8.20;Isa 34.16;Ioan 5.39-45;Fapt 15.21;Fapt 17.11;

30"Nu, părinte Avraame", a zis el; "ci dacă se va duce la ei cineva din morți, se vor pocăi."

31Și Avraam i-a răspuns: "Dacă nu ascultă pe Moise și pe prooroci, nu vor crede nici chiar dacă ar învia cineva din morți."

Ioan 12.10-11;

Prilejurile de păcătuire.

## 1 3 6 9 12 15 < 17 > 21 24

1Isus a zis ucenicilor Săi: "Este cu neputință să nu vină prilejuri de păcătuire; dar vai de acela prin care vin!

Mat 18.6-7;Marc 9.42;1Cor 11.19;

2Ar fi mai de folos pentru el să i se lege o piatră de moară de gât, și să fie aruncat în mare, decât să facă pe unul din acești micuți să păcătuiască.

3Luați seama la voi înșivă! Dacă fratele tău păcătuiește împotriva ta, mustră-l! Și dacă-i pare rău, iartă-l!

Mat 18.15-21;Lev 19.17;Prov 17.10;Iac 5.19;

4Și chiar dacă păcătuiește împotriva ta de șapte ori pe zi, și de șapte ori pe zi se întoarce la tine și zice: "Îmi pare rău!" - să-l ierți.

5Apostolii au zis Domnului: "Mărește-ne credința!"

6Și Domnul a zis: "Dacă ați avea credință cât un grăunte de muștar, ați zice dudului acestuia: "Dezrădăcinează-te și sădește-te în mare", și v-ar asculta.

Mat 17.20;Mat 21.21;Marc 9.23;Marc 11.23;

"Robi netrebnici".

7Cine dintre voi, dacă are un rob, care ară sau paște oile, îi va zice, când vine de la câmp: "Vino îndată, și șezi la masă?"

8Nu-i va zice mai degrabă: "Gătește-mi să mănânc, încinge-te, și slujește-mi până voi mânca și voi bea eu; după aceea, vei mânca și vei bea și tu?"

Luca 12.37;

9Va rămâne el îndatorat față de robul acela, pentru că robul a făcut ce-i fusese poruncit? Nu cred.

10Tot așa și voi, după ce veți face tot ce vi s-a poruncit, să ziceți: "Suntem niște robi netrebnici; am făcut ce eram datori să facem."

Iov 22.3;Iov 35.7;Ps 16.2;Mat 25.30;Rom 3.12;Rom 11.35;1Cor 9.16-17;Filim 11;

Cei zece leproși.

11Isus mergea spre Ierusalim, și a trecut printre Samaria și Galilea.

Luc 9.51-52;Ioan 4.4;

12Pe când intra într-un sat, L-au întâmpinat zece leproși. Ei au stat departe,

Lev 13.46;

13și-au ridicat glasul, și au zis: "Isuse, Învățătorule, ai milă de noi!"

14Când i-a văzut Isus, le-a zis: "Duceți-vă și arătați-vă preoților!" Și pe când se duceau, au fost curățiți.

Lev 13.2;Lev 14.2;Mat 8.4;Luca 5.14;

15Unul din ei, când s-a văzut vindecat, s-a întors, slăvind pe Dumnezeu cu glas tare.

16S-a aruncat cu fața la pământ la picioarele lui Isus, și I-a mulțumit. Era Samaritean.

17Isus a luat cuvântul, și a zis: "Oare n-au fost curățiți toți cei zece? Dar ceilalți nouă, unde sunt?

18Nu s-a găsit decât străinul acesta să se întoarcă și să dea slavă lui Dumnezeu?"

19Apoi i-a zis: "Scoală-te și pleacă; credința ta te-a mântuit."

Mat 9.22;Marc 5.34;Marc 10.52;Luca 7.50;Luca 8.48;Luca 18.42;

Venirea Împărăției lui Dumnezeu.

20Fariseii au întrebat pe Isus când va veni Împărăția lui Dumnezeu. Drept răspuns, El le-a zis: "Împărăția lui Dumnezeu nu vine în așa fel ca să izbească privirile.

21Nu se va zice: "Uite-o aici", sau: "Uite-o acolo!" Căci iată că Împărăția lui Dumnezeu este înăuntrul vostru."

Luca 17.23;Rom 14.17;

Venirea Fiului omului.

22Și a zis ucenicilor: "Vor veni zile când veți dori să vedeți una din zilele Fiului omului, și n-o veți vedea.

Mat 9.15;Ioan 17.12;

23Vi se va zice: "Iată-L aici, iată-L acolo!" Să nu vă duceți, nici să nu-i urmați.

Mat 24.23;Marc 13.21;Luca 21.8;

24Căci, cum iese fulgerul și luminează de la o margine a cerului până la cealaltă, așa va fi și Fiul omului în ziua Sa.

Mal 24.27;

25Dar mai întâi trebuie să sufere multe, și să fie lepădat de neamul acesta.

Marc 8.31;Marc 9.31;Marc 10.33;Luca 9.22;

26Ce s-a întâmplat în zilele lui Noe, se va întâmpla la fel și în zilele Fiului omului:

Gen 7;Mat 24.37;

27mâncau, beau, se însurau și se măritau până în ziua când a intrat Noe în corabie; și a venit potopul și i-a prăpădit pe toți.

28Ce s-a întâmplat în zilele lui Lot, se va întâmpla aidoma: oamenii mâncau, beau, cumpărau, vindeau, sădeau, zideau;

Gen 19;

29dar, în ziua când a ieșit Lot din Sodoma, a plouat foc și pucioasă din cer, și i-a pierdut pe toți.

Gen 19.16-24;

30Tot așa va fi și în ziua când Se va arăta Fiul omului.

2Tes 1.7;

31În ziua aceea, cine va fi pe acoperișul casei, și își va avea vasele în casă, să nu se pogoare să le ia; și cine va fi pe câmp, de asemenea, să nu se mai întoarcă.

Mat 24.17;Marc 13.15;

32Aduceți-vă aminte de nevasta lui Lot.

Gen 19.26;

33Oricine va căuta să-și scape viața, o va pierde; și oricine o va pierde, o va găsi.

Mat 10.39;Mat 16.25;Marc 8.35;Luca 9.24;Ioan 12.25;

34Vă spun că, în noaptea aceea, doi inși vor fi în același pat, unul va fi luat și altul va fi lăsat;

Mat 24.40-41;1Tes 4.17;

35două femei vor măcina împreună: una va fi luată, și alta va fi lăsată.

36Doi bărbați vor fi la câmp: unul va fi luat și altul va fi lăsat."

37Ucenicii L-au întrebat: "Unde, Doamne?" Iar El a răspuns: "Unde va fi trupul acolo se vor strânge vulturii."

Iov 39.30;Mat 24.28;

Pilda judecătorului nedrept.

## 1 3 6 9 12 15 < 18 > 20 21 24

1Isus le-a spus o pildă, ca să le arate că trebuie să se roage necurmat, și să nu se lase.

Luca 11.5;Luca 21.36;Rom 12.12;Efes 6.18;Col 4.2;1Tes 5.17;

2El le-a zis: "Într-o cetate era un judecător, care de Dumnezeu nu se temea și de oameni nu se rușina.

3În cetatea aceea era și o văduvă, care venea des la el, și-i zicea: "Fă-mi dreptate în cearta cu pârâșul meu."

4Multă vreme n-a voit să-i facă dreptate. Dar în urmă, și-a zis: "Măcar că de Dumnezeu nu mă tem și de oameni nu mă rușinez,

5totuși, pentru că văduva aceasta mă tot necăjește, îi voi face dreptate, ca să nu tot vină să-mi bată capul."

Luca 11.8;

6Domnul a adăugat: "Auziți ce zice judecătorul nedrept?

7Și Dumnezeu nu va face dreptate aleșilor Lui, care strigă zi și noapte către El, măcar că zăbovește față de ei?

Apoc 6.10;

8Vă spun că le va face dreptate în curând. Dar când va veni Fiul omului, va găsi El credință pe pământ?"

Evr 10.37;2Pet 3.8-9;

Pilda vameșului și a Fariseului.

9A mai spus și pilda aceasta pentru unii care se încredeau în ei înșiși că sunt neprihăniți, și disprețuiau pe ceilalți.

Luca 10.29;Luca 16.15;

10"Doi oameni s-au suit la Templu să se roage; unul era Fariseu, și altul vameș.

11Fariseul sta în picioare, și a început să se roage în sine astfel: "Dumnezeule, Îți mulțumesc că nu sunt ca ceilalți oameni, hrăpăreți, nedrepți, preacurvari sau chiar ca vameșul acesta.

Ps 135.2;Isa 1.15;Isa 58.2;Apoc 3.17;

12Eu postesc de două ori pe săptămână, dau zeciuială din toate veniturile mele."

13Vameșul sta departe, și nu îndrăznea nici ochii să și-i ridice spre cer; ci se bătea în piept, și zicea: "Dumnezeule, ai milă de mine, păcătosul!"

14Eu vă spun că mai degrabă omul acesta s-a pogorât acasă socotit neprihănit decât celălalt. Căci oricine se înalță, va fi smerit; și oricine se smerește, va fi înălțat."

Iov 22.29;Mat 23.12;Luca 14.11;Iac 4.6;1Pet 5.5-6;

Copilașii.

15I-au adus și niște copilași, ca să Se atingă de ei. Dar ucenicii, când au văzut lucrul acesta, au certat pe aceia care-i aduceau.

Mat 19.13;Marc 10.13;

16Isus a chemat la Sine pe copilași, și a zis: "Lăsați copilașii să vină la Mine, și nu-i opriți; căci Împărăția lui Dumnezeu este a unora ca ei.

1Cor 14.20;1Pet 2.2;

17Adevărat vă spun că, oricine nu va primi Împărăția lui Dumnezeu ca un copilaș, cu nici un chip nu va intra în ea."

Marc 10.15;

Tânărul bogat.

18Un fruntaș a întrebat pe Isus: "Bunule Învățător, ce trebuie să fac ca să moștenesc viața veșnică?"

Mat 19.16;Marc 10.17;

19"Pentru ce Mă numești bun?" i-a răspuns Isus. "Nimeni nu este bun decât Unul singur: Dumnezeu.

20Știi poruncile: "Să nu preacurvești; să nu ucizi; să nu furi; să nu faci o mărturisire mincinoasă; să cinstești pe tatăl tău și pe mama ta."

Ex 20.12-16;Deut 5.16-20;Rom 13.9;Efes 6.2;Col 3.20;

21"Toate aceste lucruri", I-a zis el, "le-am păzit din tinerețea mea."

22Când a auzit Isus aceste vorbe, i-a zis: "Îți mai lipsește un lucru: vinde tot ce ai, împarte la săraci, și vei avea o comoară în ceruri. Apoi, vino și urmează-Mă."

Mat 6.19-20;Mat 19.21;1Tim 6.19;

23Când a auzit el aceste cuvinte, s-a întristat de tot; căci era foarte bogat.

24Isus a văzut că s-a întristat de tot, și a zis: "Cât de anevoie vor intra în Împărăția lui Dumnezeu cei ce au avuții!

Prov 11.28;Mat 19.23;Marc 10.23;

25Fiindcă mai lesne este să treacă o cămilă prin urechea acului, decât să intre un om bogat în Împărăția lui Dumnezeu."

26Cei ce-L ascultau, au zis: "Atunci cine poate fi mântuit?"

27Isus a răspuns: "Ce este cu neputință la oameni, este cu putință la Dumnezeu."

Ier 32.17;

28Atunci Petru a zis: "Iată că noi am lăsat totul, și Te-am urmat."

Mat 19.27;Zah 8.6;Mat 19.26;Luca 1.37;

29Și Isus le-a zis: "Adevărat vă spun că nu este nimeni, care să-și fi lăsat casa, sau nevasta, sau frații, sau părinții, sau copiii, pentru Împărăția lui Dumnezeu,

Deut 33.9;

30și să nu primească mult mai mult în veacul acesta de acum, iar în veacul viitor, viața veșnică."

Iov 42.10;

Isus vestește moartea și învierea Sa.

31Isus a luat cu Sine pe cei doisprezece, și le-a zis: "Iată că ne suim la Ierusalim, și tot ce a fost scris prin prooroci despre Fiul omului, se va împlini.

Mat 16.21;Mat 17.22;Mat 10.17;Marc 10.32;Ps 22;Isa 53;

32Căci va fi dat în mâna Neamurilor; Îl vor batjocori, Îl vor ocărî, Îl vor scuipa;

Mat 27.2;Luca 23.1;Ioan 18.28;Fapt 3.13;

33și, după ce-L vor bate cu nuiele, Îl vor omorî, dar a treia zi va învia."

34Ei n-au înțeles nimic din aceste lucruri: căci vorbirea aceasta era ascunsă pentru ei, și nu pricepeau ce le spunea Isus.

Marc 9.32;Luca 2.50;Luca 9.45;Ioan 10.6;Ioan 12.16;

Vindecarea unui orb la Ierihon.

35Pe când Se apropia Isus de Ierihon, un orb ședea lângă drum și cerșea.

Mat 20.29;Marc 10.46;

36Când a auzit norodul trecând, a întrebat ce este.

37I-au spus: "Trece Isus din Nazaret."

38Și el a strigat: "Isuse, Fiul lui David, ai milă de mine!"

39Cei ce mergeau înainte, îl certau să tacă; dar el țipa și mai tare: "Fiul lui David, ai milă de mine!"

40Isus S-a oprit, și a poruncit să-l aducă la El; și, după ce s-a apropiat, l-a întrebat:

41"Ce vrei să-ți fac?" "Doamne", a răspuns el, "să-mi capăt vederea."

42Și Isus i-a zis: "Capătă-ți vederea. Credința ta te-a mântuit."

Luca 17.19;

43Numaidecât, orbul și-a căpătat vederea, și a mers după Isus, slăvind pe Dumnezeu. Tot norodul, când a văzut cele întâmplate, a dat laudă lui Dumnezeu.

Luca 5.26;Fapt 4.21;Fapt 11.18;

Zacheu.

## 1 3 6 9 12 15 < 19 > 21 24

1Isus a intrat în Ierihon, și trecea prin cetate.

2Și un om bogat, numit Zacheu, mai marele vameșilor,

3căuta să vadă care este Isus; dar nu putea din pricina norodului, căci era mic de statură.

4A alergat înainte, și s-a suit într-un dud ca să-L vadă; pentru că pe drumul acela avea să treacă.

5Isus, când a ajuns la locul acela, Și-a ridicat ochii în sus, și i-a zis: "Zachee, dă-te jos degrabă, căci astăzi trebuie să rămân în casa ta."

6Zacheu s-a dat jos în grabă, și L-a primit cu bucurie.

7Când au văzut lucrul acesta, toți cârteau și ziceau: "A intrat să găzduiască la un om păcătos!"

Mat 9.11;Luca 5.30;

8Dar Zacheu a stat înaintea Domnului, și I-a zis: "Iată, Doamne, jumătate din avuția mea o dau săracilor; și, dacă am năpăstuit pe cineva cu ceva, îi dau înapoi împătrit."

Luca 3.14;Ex 22.1;1Sam 12.3;2Sam 12.6;

9Isus i-a zis: "Astăzi a intrat mântuirea în casa aceasta, căci și el este fiul lui Avraam.

Rom 4.11-16;Gal 3.7;Luca 13.16;

10Pentru că Fiul omului a venit să caute și să mântuiască ce era pierdut."

Mat 18.11;Mat 10.6;Mat 15.24;

Pilda polilor.

11Pe când ascultau ei aceste lucruri, Isus a mai spus o pildă, pentru că era aproape de Ierusalim, și ei credeau că Împărăția lui Dumnezeu are să se arate îndată.

Fapt 1.6;

12Deci a zis: "Un om de neam mare s-a dus într-o țară depărtată, ca să-și ia o împărăție, și apoi să se întoarcă.

Mat 25.14;Marc 13.34;

13A chemat zece din robii săi, le-a dat zece poli (Grecește: mine.), și le-a zis: "Puneți-i în negoț până mă voi întoarce."

14Dar cetățenii lui îl urau; și au trimis după el o solie să-i spună: "Nu vrem ca omul acesta să împărățească peste noi."

Ioan 1.11;

15Când s-a întors înapoi, după ce își luase împărăția, a spus să cheme pe robii aceia, cărora le dăduse banii, ca să vadă cât câștigase fiecare cu ei din negoț.

16Cel dintâi a venit, și i-a zis: "Doamne, polul tău a mai adus zece poli."

17El i-a zis: "Bine, rob bun; fiindcă ai fost credincios în puține lucruri, primește cârmuirea a zece cetăți."

Mat 25.21;Luca 16.10;

18A venit al doilea, și i-a zis: "Doamne, polul tău a mai adus cinci poli."

19El i-a zis și lui: "Primește și tu cârmuirea a cinci cetăți."

20A venit un altul, și i-a zis: "Doamne, iată-ți polul, pe care l-am păstrat învelit într-un ștergar;

21căci m-am temut de tine, fiindcă ești un om aspru; iei ce n-ai pus, și seceri ce n-ai semănat."

22Stăpânul i-a zis: "Rob rău; te voi judeca după cuvintele tale. Știai că sunt un om aspru, care iau ce n-am pus și secer ce n-am semănat;

2Sam 1.16;Iov 15.6;Mat 12.37;Mat 25.26;

23atunci de ce nu mi-ai pus banii la zarafi, pentru ca, la întoarcerea mea, să-i fi luat înapoi cu dobândă?"

24Apoi a zis celor ce erau de față: "Luați-i polul, și dați-l celui ce are zece poli."

25"Doamne", i-au zis ei, "el are zece poli."

26Iar el le-a zis: "Vă spun că celui ce are, i se va da; dar de la cel ce n-are, se va lua chiar și ce are.

Mat 13.12;Mat 25.29;Marc 4.25;Luca 8.18;

27Cât despre vrăjmașii mei, care n-au vrut să împărățesc eu peste ei, aduceți-i încoace, și tăiați-i înaintea mea."

28După ce a vorbit astfel, Isus a pornit în frunte și Se suia spre Ierusalim.

Marc 10.32;

Intrarea lui Isus în Ierusalim.

29Când S-a apropiat de Betfaghe și de Betania, înspre muntele numit al Măslinilor, Isus a trimis pe doi din ucenicii Săi,

Mat 21;Marc 11.1;

30și le-a zis: "Duceți-vă în satul dinaintea voastră. Când veți intra în el, veți găsi un măgăruș legat, pe care n-a încălecat nimeni niciodată: dezlegați-l, și aduceți-Mi-l.

31Dacă vă va întreba cineva: "Pentru ce-l dezlegați?" să-i spuneți așa: "Pentru că Domnul are trebuință de el."

32Cei ce fuseseră trimiși, s-au dus și au găsit așa cum le spusese Isus.

33Pe când dezlegau măgărușul, stăpânii lui le-au zis: "Pentru ce dezlegați măgărușul?"

34Ei au răspuns: "Domnul are trebuință de el."

35Și au adus măgărușul la Isus. Apoi și-au aruncat hainele pe el, și au așezat pe Isus, călare deasupra.

2Împ 9.13;Mat 21.7;Marc 11.7;Ioan 12.14;

36Pe când mergea Isus, oamenii își așterneau hainele pe drum.

Mat 21.8;

37Și când S-a apropiat de Ierusalim, spre pogorâșul muntelui Măslinilor, toată mulțimea ucenicilor, plină de bucurie, a început să laude pe Dumnezeu cu glas tare pentru toate minunile, pe care le văzuseră.

38Ei ziceau: "Binecuvântat este Împăratul care vine în Numele Domnului! Pace în cer, și slavă în locurile prea înalte!"

Ps 118.26;Luca 13.35;Luca 2.14;Efes 2.14;

39Unii Farisei, din norod, au zis lui Isus: "Învățătorule, ceartă-Ți ucenicii!"

40Și El a răspuns: "Vă spun că, dacă vor tăcea ei, pietrele vor striga."

Hab 2.11;

Isus plânge pentru cetate.

41Când S-a apropiat de cetate și a văzut-o, Isus a plâns pentru ea,

Ioan 11.35;

42și a zis: "Dacă ai fi cunoscut și tu, măcar în această zi, lucrurile, care puteau să-ți dea pacea! Dar acum, ele sunt ascunse de ochii tăi.

43Vor veni peste tine zile, când vrăjmașii tăi te vor înconjura cu șanțuri, te vor împresura, și te vor strânge din toate părțile:

Isa 29.3-4;Ier 6.3-6;Luca 21.20;

44te vor face una cu pământul, pe tine și pe copiii tăi din mijlocul tău; și nu vor lăsa în tine piatră pe piatră, pentru că n-ai cunoscut vremea când ai fost cercetată."

1Împ 9.7-8;Mic 3.12;Mat 24.2;Marc 13.2;Luca 21.6;Dan 9.24;Luca 1.68-78;1Pet 2.12;

Izgonirea vânzătorilor din Templu.

45În urmă a intrat în Templu, și a început să scoată afară pe cei ce vindeau și cumpărau în el.

Mat 21.12;Marc 11.11-15;Ioan 2.14-15;

46Și le-a zis: "Este scris: "Casa Mea va fi o casă de rugăciune. Dar voi ați făcut din ea o peșteră de tâlhari."

Isa 56.7;Ier 7.11;

47Isus învăța în toate zilele pe norod în Templu. Și preoții cei mai de seamă, cărturarii și bătrânii norodului căutau să-L omoare;

Marc 11.18;Ioan 7.19;Ioan 8.37;

48dar nu știau cum să facă, pentru că tot norodul Îi sorbea vorbele de pe buze.

Puterea lui Isus.

## 1 3 6 9 12 15 18 < 20 > 24

1Într-una din acele zile, când învăța Isus norodul în Templu și propovăduia Evanghelia, au venit deodată la El preoții cei mai de seamă și cărturarii, cu bătrânii,

Mat 21.23;

2și I-au zis: "Spune-ne, cu ce putere faci Tu aceste lucruri, sau cine Ți-a dat puterea aceasta?"

Fapt 4.7;Fapt 7.27;

3Drept răspuns, El le-a zis: "Am să vă pun și Eu o întrebare. Spuneți-Mi:

4Botezul lui Ioan venea din cer sau de la oameni?"

5Dar ei cugetau astfel între ei: "Dacă răspundem: "Din cer", va zice: "Atunci de ce nu l-ați crezut?"

6Și dacă răspundem: "De la oameni", tot norodul ne va ucide cu pietre; căci este încredințat că Ioan era un prooroc."

Mat 14.5;Mat 21.26;Luca 7.29;

7Atunci au răspuns că nu știu de unde venea botezul lui Ioan.

8Și Isus le-a zis: "Nici Eu n-am să vă spun cu ce putere fac aceste lucruri."

Pilda vierilor.

9Apoi a început să spună norodului pilda aceasta: "Un om a sădit o vie, a arendat-o unor vieri și a plecat într-o altă țară, pentru o vreme îndelungată.

Mat 21.33;Marc 12.1;

10La vremea roadelor, a trimis la vieri un rob, ca să-i dea partea lui din rodul viei. Vierii l-au bătut, și l-au trimis înapoi cu mâinile goale.

11A mai trimis un alt rob; ei l-au bătut și pe acela, l-au batjocorit, și l-au trimis înapoi cu mâinile goale.

12A mai trimis un al treilea rob; ei l-au rănit și pe acela, și l-au scos afară.

13Stăpânul viei a zis: "Ce să fac? Am să trimit pe fiul meu preaiubit; poate că îl vor primi cu cinste."

14Dar vierii, când l-au văzut, s-au sfătuit între ei, și au zis: "Iată moștenitorul; veniți să-l ucidem, ca moștenirea să fie a noastră."

15Și l-au scos afară din vie, și l-au omorât. Acum, ce le va face stăpânul viei?

16Va veni, va pierde pe vierii aceia, și via o va da altora." Când au auzit ei cuvintele acestea, au zis: "Nicidecum!"

17Dar Isus i-a privit drept în față, și a zis: "Ce înseamnă cuvintele acestea, care au fost scrise: "Piatra, pe care au lepădat-o zidarii, a ajuns să fie pusă în capul unghiului?

Ps 118.22;Mat 21.42;

18Oricine va cădea peste piatra aceasta, va fi zdrobit de ea: și pe acela peste care va cădea ea, îl va spulbera?"

Dan 2.34-35;Mat 21.44;

19Preoții cei mai de seamă și cărturarii căutau să pună mâna pe El, chiar în ceasul acela, dar se temeau de norod. Pricepuseră că Isus spusese pilda aceasta împotriva lor.

Birul Cezarului.

20Au început să pândească pe Isus; și au trimis niște iscoditori, care se prefăceau că sunt neprihăniți, ca să-L prindă cu vorba și să-L dea pe mâna stăpânirii și pe mâna puterii dregătorului.

Mat 22.15;

21Iscoditorii aceștia L-au întrebat: "Învățătorule, știm că vorbești și înveți pe oameni drept, și că nu cauți la fața oamenilor, ci-i înveți calea lui Dumnezeu în adevăr.

Mat 22.16;Marc 12.14;

22Se cuvine să plătim bir Cezarului sau nu?"

23Isus le-a priceput viclenia, și le-a răspuns: "Pentru ce Mă ispitiți?

24Arătați-Mi un ban (Grecește: dinar.). Al cui chip, și ale cui slove sunt scrise pe el?" "Ale Cezarului" au răspuns ei.

25Atunci El le-a zis: "Dați dar Cezarului ce este al Cezarului, și lui Dumnezeu ce este al lui Dumnezeu."

26Nu L-au putut prinde cu vorba înaintea norodului; ci, mirați de răspunsul Lui, au tăcut.

Despre înviere.

27Unii din Saduchei, care zic că nu este înviere, s-au apropiat și au întrebat pe Isus:

Mat 22.23;Marc 12.18;Fapt 23.6-8;

28"Învățătorule, iată ce ne-a scris Moise: "Dacă moare fratele cuiva, având nevastă, dar fără să aibă copii, fratele lui să ia pe nevasta lui, și să ridice urmaș fratelui său."

Deut 25.5;

29Au fost dar șapte frați. Cel dintâi s-a însurat, și a murit fără copii.

30Pe nevasta lui, a luat-o al doilea; și a murit și el fără copii.

31A luat-o și al treilea, și tot așa toți șapte; și au murit fără să lase copii.

32La urma tuturor, a murit și femeia.

33Deci, la înviere, nevasta căruia dintre ei va fi femeia? Fiindcă toți șapte au avut-o de nevastă."

34Isus le-a răspuns: "Fiii veacului acestuia se însoară și se mărită;

35dar cei ce vor fi găsiți vrednici să aibă parte de veacul viitor și de învierea dintre cei morți, nici nu se vor însura, nici nu se vor mărita.

36Pentru că nici nu vor putea muri, căci vor fi ca îngerii. Și vor fi fiii lui Dumnezeu, fiind fii ai învierii.

1Cor 15.42-52;1Ioan 3.2;Rom 8.23;

37Dar că morții învie, a arătat însuși Moise, în locul unde este vorba despre "Rug", când numește pe Domnul: "Dumnezeul lui Avraam, Dumnezeul lui Isaac și Dumnezeul lui Iacov."

Ex 3.6;

38Dar Dumnezeu nu este un Dumnezeu al celor morți, ci al celor vii, căci pentru El toți sunt vii."

Rom 6.10-11;

39Unii din cărturari au luat cuvântul, și au zis: "Învățătorule, bine ai zis."

40Și nu mai îndrăzneau să-I mai pună nici o întrebare.

Al cui fiu este Hristosul ?

41Isus le-a zis: "Cum se zice că Hristosul este fiul lui David?

Mat 22.42;Marc 12.35;

42Căci însuși David zice în Cartea Psalmilor: "Domnul a zis Domnului meu: Șezi la dreapta Mea,

Ps 110.1;Fapt 2.34;

43până voi pune pe vrăjmașii Tăi sub picioarele Tale."

44Deci David Îl numește Domn; atunci cum este El fiul lui?"

Cărturarii mustrați de Isus.

45Atunci a zis ucenicilor Săi, în auzul întregului norod:

Mat 23.1;Marc 12.38;

46"Păziți-vă de cărturari, cărora le place să se plimbe în haine lungi, și să le facă lumea plecăciuni prin piețe; ei umblă după scaunele dintâi în sinagogi, și după locurile dintâi la ospețe;

Mat 23.5;Luca 11.43;

47și casele văduvelor le mănâncă, în timp ce, de ochii lumii, fac rugăciuni lungi. De aceea vor lua o mai mare osândă."

Mat 23.14;

Văduva săracă.

## 1 3 6 9 12 15 18 < 21 > 23 24

1Isus Și-a ridicat ochii, și a văzut pe niște bogați care își aruncau darurile în vistierie.

Marc 12.41;

2A văzut și pe o văduvă săracă, aruncând acolo doi bănuți.

3Și a zis: "Adevărat vă spun, că această văduvă săracă a aruncat mai mult decât toți ceilalți;

2Cor 8.12;

4căci toți aceștia au aruncat la daruri din prisosul lor; dar ea a aruncat din sărăcia ei, tot ce avea ca să trăiască."

Nimicirea Ierusalimului și venirea Fiului omului.

5Pe când vorbeau unii despre Templu, că era împodobit cu pietre frumoase și daruri, Isus a zis:

Mat 24.1;Marc 13.1;

6"Vor veni zile când, nu va rămâne aici piatră pe piatră, care să nu fie dărâmată."

Luca 19.44;

7"Învățătorule", L-au întrebat ei, "când se vor întâmpla toate aceste lucruri? Și care va fi semnul când se vor întâmpla aceste lucruri?"

8Isus a răspuns: "Băgați de seamă să nu vă amăgească cineva. Căci vor veni mulți în Numele Meu, și vor zice: "Eu sunt Hristosul", și "Vremea se apropie." Să nu mergeți după ei.

Mat 24.4;Marc 13.5;Efes 5.6;2Tes 2.3;

9Când veți auzi de războaie și de răscoale, să nu vă spăimântați; pentru că întâi trebuie să se întâmple aceste lucruri. Dar sfârșitul nu va fi îndată.

10"Apoi", le-a zis El, "un neam se va scula împotriva altui neam, și o împărăție împotriva altei împărății.

Mat 24.7;

11Pe alocuri vor fi mari cutremure de pământ, foamete și ciumă; vor fi arătări înspăimântătoare, și semne mari în cer.

12Dar înainte de toate acestea, vor pune mâinile pe voi, și vă vor prigoni: vă vor da pe mâna sinagogilor, vă vor arunca în temnițe, vă vor târî înaintea împăraților și înaintea dregătorilor, din pricina Numelui Meu.

Marc 13.9;Apoc 2.10;Fapt 4.3;Fapt 5.18;Fapt 12.4;Fapt 16.24;Fapt 25.23;1Pet 2.13;

13Aceste lucruri vi se vor întâmpla ca să fiți mărturie.

Filip 1.28;2Tes 1.5;

14Țineți bine minte, să nu vă gândiți mai dinainte ce veți răspunde;

Mat 10.19;Marc 13.11;Luca 12.11;

15căci vă voi da o gură și o înțelepciune, căreia nu-i vor putea răspunde, nici sta împotrivă toți potrivnicii voștri.

Fapt 6.10;

16Veți fi dați în mâinile lor până și de părinții, frații, rudele și prietenii voștri; și vor omorî pe mulți dintre voi.

Mic 7.6;Marc 13.12;Fapt 7.59;Fapt 12.2;

17Veți fi urâți de toți din pricina Numelui Meu.

Mat 10.22;

18Dar nici un păr din cap nu vi se va pierde.

Mat 10.30;

19Prin răbdarea voastră, vă veți câștiga sufletele voastre.

Îndemn la veghere.

20Când veți vedea Ierusalimul înconjurat de oști, să știți că atunci pustiirea lui este aproape.

Mat 24.15;Marc 13.14;

21Atunci, cei din Iudea să fugă la munți, cei din mijlocul Ierusalimului să iasă afară din el, și cei de prin ogoare să nu intre în el.

22Căci zilele acelea vor fi zile de răzbunare, ca să se împlinească tot ce este scris.

Dan 9.26-27;Zah 11.1;

23Vai de femeile care vor fi însărcinate, și de cele ce vor da țâță în acele zile! Pentru că va fi o strâmtorare mare în țară, și mânie împotriva norodului acestuia.

Mat 24.19;

24Vor cădea sub ascuțișul sabiei, vor fi luați robi printre toate neamurile; și Ierusalimul va fi călcat în picioare de neamuri, până se vor împlini vremurile neamurilor.

Dan 9.27;Dan 12.7;Rom 11.25;

25Vor fi semne în soare, în lună și în stele. Și pe pământ va fi strâmtorare printre neamuri, care nu vor ști ce să facă la auzul urletului mării și al valurilor;

Mat 24.29;Marc 13.24;2Pet 3.10-12;

26oamenii își vor da sufletul de groază, în așteptarea lucrurilor care se vor întâmpla pe pământ; căci puterile cerurilor vor fi clătinate.

Mat 24.29;

27Atunci vor vedea pe Fiul omului venind pe un nor cu putere și slavă mare.

Mat 24.30;Apoc 1.7;Apoc 14.14;

28Când vor începe să se întâmple aceste lucruri, să vă uitați în sus, și să vă ridicați capetele, pentru că izbăvirea voastră se apropie."

Rom 8.19-23;

29Și le-a spus o pildă: "Vedeți smochinul și toți copacii.

Mat 24.32;Marc 13.28;

30Când înfrunzesc, și-i vedeți, voi singuri cunoașteți că de acum vara este aproape.

31Tot așa, când veți vedea întâmplându-se aceste lucruri, să știți că Împărăția lui Dumnezeu este aproape.

32Adevărat vă spun că nu va trece neamul acesta, până când se vor împlini toate aceste lucruri.

33Cerul și pământul vor trece, dar cuvintele Mele nu vor trece.

Mat 24.35;

34Luați seama la voi înșivă, ca nu cumva să vi se îngreuieze inimile cu îmbuibare de mâncare și băutură, și cu îngrijorările vieții acesteia, și astfel ziua aceea să vină fără veste asupra voastră.

Rom 13.13;1Tes 5.6;1Pet 4.7;

35Căci ziua aceea va veni ca un laț peste toți cei ce locuiesc pe toată fața pământului.

1Tes 5.2;2Pet 3.10;Apoc 3.3;Apoc 16.15;

36Vegheați dar în tot timpul, și rugați-vă, ca să aveți putere să scăpați de toate lucrurile acestea, care se vor întâmpla, și să stați în picioare înaintea Fiului omului."

Mat 24.42;Mat 25.13;Marc 13.33;Luca 18.1;Ps 1.5;Efes 6.13;

37Ziua, Isus învăța pe norod în Templu, iar noaptea Se ducea de o petrecea în muntele care se cheamă muntele Măslinilor.

Ioan 8.1-2;Luca 22.39;

38Și tot norodul venea dis-de-dimineață la El în Templu, ca să-L asculte.

Sfat împotriva lui Isus.

## 1 3 6 9 12 15 18 < 22 > 24

1Praznicul azimilor, numit Paștele, se apropia.

Mat 26.2;Marc 14.1;

2Preoții cei mai de seamă și cărturarii căutau un mijloc cum să omoare pe Isus; căci se temeau de norod.

Ps 2.2;Ioan 11.47;Fapt 4.27;

3Dar Satana a intrat în Iuda, zis și Iscarioteanul, care era din numărul celor doisprezece.

Mat 26.14;Marc 14.10;Ioan 13.2-27;

4Iuda s-a dus să se înțeleagă cu preoții cei mai de seamă și cu căpeteniile străjerilor Templului cum să-L dea în mâinile lor.

5Ei s-au bucurat, și au căzut la învoială să-i dea bani.

Zah 11.12;

6După ce le-a făgăduit că li-L va da în mâini, Iuda căuta un prilej nimerit să dea pe Isus în mâinile lor, fără știrea norodului.

Prăznuirea Paștelor.

7Ziua praznicului Azimilor, în care trebuiau jertfite Paștele, a venit.

Mat 26.17;Marc 14.12;

8Și Isus a trimis pe Petru și pe Ioan, și le-a zis: "Duceți-vă de pregătiți-ne Paștele, ca să mâncăm."

9"Unde voiești să pregătim?" L-au întrebat ei.

10El le-a răspuns: "Iată, când veți intra în cetate, vă va ieși înainte un om, ducând un ulcior cu apă; mergeți după el în casa în care va intra,

11și spuneți stăpânului casei: "Învățătorul îți zice: Unde este odaia pentru oaspeți, în care să mănânc Paștele cu ucenicii Mei?"

12Și are să vă arate o odaie mare de sus, așternută gata: acolo să pregătiți Paștele."

13Ei au plecat, și au găsit așa cum le spusese El. Și au pregătit Paștele.

14Când a sosit ceasul, Isus a șezut la masă cu cei doisprezece apostoli.

Mat 26.20;Marc 14.17;

15El le-a zis: "Am dorit mult să mănânc Paștele acestea cu voi înainte de patima Mea;

16căci vă spun, că de acum încolo, nu le voi mai mânca, până la împlinirea lor în Împărăția lui Dumnezeu."

Luca 14.15;Fapt 10.41;Apoc 19.9;

17Și a luat un pahar, a mulțumit lui Dumnezeu, și a zis: "Luați paharul acesta, și împărțiți-l între voi;

18pentru că vă spun că nu voi mai bea de acum încolo din rodul viței, până când va veni Împărăția lui Dumnezeu."

Mat 26.29;Marc 14.25;

19Apoi a luat pâine; și, după ce a mulțumit lui Dumnezeu, a frânt-o, și le-a dat-o zicând: "Acesta este trupul Meu, care se dă pentru voi; să faceți lucrul acesta spre pomenirea Mea."

Mat 26.26;Marc 14.22;1Cor 11.24;

20Tot astfel, după ce au mâncat, a luat paharul, și li l-a dat, zicând: "Acest pahar este legământul cel nou, făcut în sângele Meu, care se varsă pentru voi."

1Cor 10.16;

Descoperirea vânzătorului.

21"Dar iată că mâna vânzătorului Meu este cu Mine la masa aceasta.

Ps 41.9;Mat 26.21-23;Marc 14.18;Ioan 13.21-26;

22Negreșit, Fiul omului Se duce, după cum este rânduit. Dar vai de omul acela prin care este vândut El!"

Mat 26.24;Fapt 2.23;Fapt 4.28;

23Și au început să se întrebe unii pe alții cine din ei să fie acela care va face lucrul acesta.

Mat 26.22;Ioan 13.22-35;

Care este cel mai mare ?

24Între apostoli s-a iscat și o ceartă, ca să știe care din ei avea să fie socotit ca cel mai mare?

Marc 9.34;Luca 9.46;

25Isus le-a zis: "Împărații Neamurilor domnesc peste ele; și celor ce le stăpânesc, li se dă numele de binefăcători.

Mat 20.25;Marc 10.42;

26Voi să nu fiți așa. Ci cel mai mare dintre voi, să fie ca cel mai mic; și cel ce cârmuiește, ca cel ce slujește.

Mat 20.26;1Pet 5.3;Luca 9.48;

27Căci care este mai mare: cine stă la masă, sau cine slujește la masă? Nu cine stă la masă? Și Eu totuși, sunt în mijlocul vostru ca cel ce slujește la masă.

Luca 12.37;Mat 20.28;Ioan 13.13-14;Filip 2.7;

28Voi sunteți aceia, care ați rămas necontenit cu Mine în încercările Mele.

Evr 4.15;

29De aceea vă pregătesc Împărăția, după cum Tatăl Meu Mi-a pregătit-o Mie,

Mat 24.47;Luca 12.32;2Cor 1.7;2Tim 2.12;

30ca să mâncați și să beți la masa Mea în Împărăția Mea, și să ședeți pe scaune de domnie, ca să judecați pe cele douăsprezece seminții ale lui Israel."

Mat 8.11;Luca 14.15;Apoc 19.9;Ps 49.14;Mat 19.28;1Cor 6.2;Apoc 3.21;

Înștiințarea lui Petru.

31Domnul a zis: "Simone, Simone, Satana v-a cerut să vă cearnă ca grâul.

1Pet 5.8;Amos 9.9;

32Dar Eu M-am rugat pentru tine, ca să nu se piardă credința ta; și după ce te vei întoarce la Dumnezeu, să întărești pe frații tăi."

Ioan 17.9-15;Ps 51.13;Ioan 21.15-17;

33"Doamne", I-a zis Petru, "cu Tine sunt gata să merg chiar și în temniță și la moarte."

34Și Isus i-a zis: "Petre, îți spun că nu va cânta astăzi cocoșul, până te vei lepăda de trei ori că nu Mă cunoști."

Mat 26.34;Marc 14.30;Ioan 13.38;

35Apoi le-a mai zis: "Când v-am trimis fără pungă, fără traistă, și fără încălțăminte, ați dus voi lipsă de ceva? "De nimic", I-au răspuns ei.

Mat 10.9;Luca 9.3;Luca 10.4;

36Și El le-a zis: "Acum, dimpotrivă, cine are o pungă, s-o ia; cine are o traistă, de asemenea s-o ia; și cine n-are sabie, să-și vândă haina, și să-și cumpere o sabie.

37Căci vă spun că trebuie să se împlinească cu Mine aceste cuvinte scrise: "El a fost pus în numărul celor fărădelege." Și lucrurile privitoare la Mine, sunt gata să se împlinească."

Isa 53.12;Marc 15.28;

38"Doamne", I-au zis ei, "iată aici două săbii." Și El le-a zis: "Destul!"

Ghetsimani.

39După ce a ieșit afară, S-a dus, ca de obicei, în muntele Măslinilor. Ucenicii Lui au mers după El.

Mat 26.36;Marc 14.32;Ioan 18.1;Luca 21.37;

40Când a ajuns la locul acela, le-a zis: "Rugați-vă, ca să nu cădeți în ispită."

Mat 6.13;Mat 26.41;Marc 14.38;Luca 22.46;

41Apoi S-a depărtat de ei ca la o aruncătură de piatră, a îngenuncheat, și a început să Se roage,

Mat 26.39;Marc 14.35;

42zicând: "Tată, dacă voiești, depărtează paharul acesta de la Mine! Totuși, facă-se nu voia Mea, ci a Ta."

Ioan 5.30;Ioan 6.38;

43Atunci I s-a arătat un înger din cer, ca să-L întărească.

Mat 4.11;

44A ajuns într-un chin ca de moarte, și a început să Se roage și mai fierbinte; și sudoarea I se făcuse ca niște picături mari de sânge, care cădeau pe pământ.

Ioan 12.27;Evr 5.7;

45După ce S-a rugat, S-a sculat, și a venit la ucenici; i-a găsit adormiți de întristare,

46și le-a zis: "Pentru ce dormiți? Sculați-vă și rugați-vă, ca să nu cădeți în ispită."

Luca 22.40;

Prinderea lui Isus.

47Pe când grăia El încă, iată că a venit o gloată. Și cel ce se chema Iuda, unul din cei doisprezece, mergea în fruntea lor. El s-a apropiat de Isus, ca să-L sărute.

Mat 26.47;Marc 14.43;Ioan 18.3;

48Și Isus i-a zis: "Iudo, cu o sărutare vinzi tu pe Fiul omului?"

49Cei ce erau cu Isus, au văzut ce avea să se întâmple, și au zis: "Doamne, să lovim cu sabia?"

50Și unul din ei a lovit pe robul marelui preot, și i-a tăiat urechea dreaptă.

Mat 26.51;Marc 14.47;Ioan 18.10;

51Dar Isus a luat cuvântul, și a zis: "Lăsați-i! Până aici!" Și S-a atins de urechea omului aceluia, și l-a vindecat.

52Isus a zis apoi preoților celor mai de seamă, căpeteniilor străjerilor Templului și bătrânilor, care veniseră împotriva Lui: "Ați ieșit după Mine ca după un tâlhar, cu săbii și cu ciomege?

Mat 26.55;Marc 14.48;

53În toate zilele eram cu voi în Templu, și n-ați pus mâna pe Mine. Dar acesta este ceasul vostru și puterea întunericului."

Ioan 12.27;

Tăgăduirea lui Petru.

54După ce au pus mâna pe Isus, L-au dus și L-au băgat în casa marelui preot. Petru mergea după El de departe.

Mat 26.57;Mat 26.58;Ioan 18.15;

55Au aprins un foc în mijlocul curții și au șezut jos. Petru s-a așezat și el printre ei.

Mat 26.69;Marc 14.66;Ioan 18.17-18;

56O slujnică l-a văzut cum ședea la para focului, s-a uitat țintă la el, și a zis: "Și omul acesta era cu El."

57Dar Petru s-a lepădat, și a zis: "Femeie, nu-L cunosc."

58Peste puțin, l-a văzut un altul și a zis: "Și tu ești unul din oamenii aceia." Iar Petru a zis: "Omule, nu sunt dintre ei."

Mat 26.71;Marc 14.69;Ioan 18.25;

59Cam după un ceas, un altul întărea același lucru, și zicea: "Nu mai încape îndoială că și omul acesta era cu El, căci este Galilean."

Mat 26.73;Marc 14.70;Ioan 18.26;

60Petru a răspuns: "Omule, nu știu ce zici." Chiar în clipa aceea, pe când vorbea el încă, a cântat cocoșul.

61Domnul S-a întors, și S-a uitat țintă la Petru. Și Petru și-a adus aminte de vorba pe care i-o spusese Domnul: "Înainte ca să cânte cocoșul te vei lepăda de Mine de trei ori."

Mat 26.75;Marc 14.72;Mat 26.34-75;Ioan 13.38;

62Și a ieșit afară, și a plâns cu amar.

Isus înaintea Sinedriului. Osândirea.

63Oamenii, care păzeau pe Isus, Îl batjocoreau și-L băteau.

Mat 26.67-68;Marc 14.65;

64L-au legat la ochi, Îl loveau peste față, și-L întrebau, zicând: "Prorocește, cine Te-a lovit?"

65Și rosteau împotriva Lui multe alte batjocori.

66Când s-a făcut ziuă, bătrânii norodului, preoții cei mai de seamă și cărturarii s-au adunat împreună, și au adus pe Isus în Soborul lor. Ei I-au zis:

Mat 27.1;Fapt 4.26;Fapt 22.5;

67"Dacă ești Tu Hristosul, spune-ne!" Isus le-a răspuns: "Dacă vă voi spune, nu veți crede;

Mat 26.63;Marc 14.61;

68și dacă vă voi întreba, nu-Mi veți răspunde, nici nu-Mi veți da drumul.

69De acum încolo, Fiul omului va ședea la dreapta puterii lui Dumnezeu."

Mat 26.64;Marc 14.62;Evr 1.3;Evr 8.1;

70Toți au zis: "Ești Tu dar Fiul lui Dumnezeu?" Și El le-a răspuns: "Așa cum o spuneți; da, sunt."

Mat 26.64;Marc 14.62;

71Atunci ei au zis: "Ce nevoie mai avem de mărturie? Noi înșine am auzit-o din gura Lui."

Mat 26.65;Marc 14.63;

Isus înaintea lui Pilat.

## 1 3 6 9 12 15 18 21 < 23 >

1S-au sculat toți, și au dus pe Isus înaintea lui Pilat.

Mat 27.2;Marc 15.1;Ioan 18.28;

2Și au început să-L pârască, și să zică: "Pe omul acesta l-am găsit ațâțând neamul nostru la răscoală, oprind a plăti bir Cezarului, și zicând că el este Hristosul, Împăratul."

Fapt 17.7;Mat 17.27;Mat 22.21;Marc 12.17;Ioan 19.12;

3Pilat L-a întrebat: "Ești Tu Împăratul Iudeilor?" "Da", i-a răspuns Isus, "sunt."

Mat 27.11;1Tim 6.13;

4Pilat a zis preoților celor mai de seamă și noroadelor: "Eu nu găsesc nici o vină în omul acesta."

1Pet 2.22;

5Dar ei stăruiau și mai mult, și ziceau: "Întărâtă norodul, și învață pe oameni prin toată Iudea, din Galilea, unde a început, până aici."

Isus înaintea lui Irod.

6Când a auzit Pilat de Galilea, a întrebat dacă omul acesta este Galilean.

7Și când a aflat că este de sub stăpânirea lui Irod, L-a trimis la Irod, care se afla și el în Ierusalim în zilele acelea.

Luca 3.1;

8Irod, când a văzut pe Isus, s-a bucurat foarte mult; căci de mult dorea să-L vadă, din pricina celor auzite despre El; și nădăjduia să-L vadă făcând vreo minune.

Luca 9.9;Mat 14.1;Marc 6.14;

9I-a pus multe întrebări; dar Isus nu i-a răspuns nimic.

10Preoții cei mai de seamă și cărturarii stăteau acolo, și-L pârau cu înfierbântare.

11Irod, cu ostașii lui de pază, se purtau cu El cu dispreț; și, după ce și-a bătut joc de El, și L-a îmbrăcat cu o haină strălucitoare, L-a trimis înapoi la Pilat.

Isa 53.3;

12În ziua aceea, Irod și Pilat s-au împrietenit unul cu altul, căci erau învrăjbiți între ei mai înainte.

Fapt 4.27;

Hotărârea de moarte întărită.

13Pilat a strâns pe preoții cei mai de seamă, pe fruntași și pe norod,

Mat 27.23;Marc 15.14;Ioan 18.38;Ioan 19.4;

14și le-a zis: "Mi-ați adus înainte pe omul acesta ca pe unul care ațâță norodul la răscoală. Și iată că, după ce l-am cercetat cu de-amănuntul, înaintea voastră, nu l-am găsit vinovat de nici unul din lucrurile de care-l pârâți.

Luca 23.1-2;Luca 23.4;

15Nici Irod nu i-a găsit nici o vină, căci ni l-a trimis înapoi; și iată că omul acesta n-a făcut nimic vrednic de moarte.

16Eu deci, după ce voi pune să-l bată, îi voi da drumul."

Mat 27.26;Ioan 19.1;

17La fiecare praznic al Paștelor, Pilat trebuia să le slobozească un întemnițat.

Mat 27.15;Marc 15.6;Ioan 18.39;

18Ei au strigat cu toții într-un glas: "La moarte cu omul acesta, și slobozește-ne pe Baraba!"

Fapt 3.14;

19Baraba fusese aruncat în temniță pentru o răscoală, care avusese loc în cetate, și pentru un omor.

20Pilat le-a vorbit din nou, cu gând să dea drumul lui Isus.

21Dar ei au strigat: "Răstignește-L, răstignește-L!"

22Pilat le-a zis pentru a treia oară: "Dar ce rău a făcut? Eu n-am găsit nici o vină de moarte în El. Așa că, după ce voi pune să-L bată, Îi voi da drumul."

23Dar ei strigau în gura mare, și cereau de zor să fie răstignit. Și strigătele lor și ale preoților celor mai de seamă au biruit.

24Pilat a hotărât să li se împlinească cererea.

Mat 27.26;Marc 15.15;Ioan 19.16;

25Le-a slobozit pe cel ce fusese aruncat în temniță pentru răscoală și omor, și pe care-l cereau ei; iar pe Isus L-a dat în mâinile lor, ca să-și facă voia cu El.

Răstignirea.

26Pe când Îl duceau să-L răstignească, au pus mâna pe un anume Simon din Cirena, care se întorcea de la câmp; și i-au pus crucea în spinare, ca s-o ducă după Isus.

Mat 27.32;Marc 15.21;Ioan 19.17;

27În urma lui Isus mergea o mare mulțime de norod și femei, care se boceau, își băteau pieptul, și se tânguiau după El.

28Isus S-a întors spre ele, și a zis: "Fiice ale Ierusalimului, nu Mă plângeți pe Mine; ci plângeți-vă pe voi înșivă și pe copiii voștri.

29Căci iată vor veni zile, când se va zice: "Ferice de cele sterpe, ferice de pântecele care n-au născut, și de țâțele care n-au alăptat!"

Mat 24.19;Luca 21.23;

30Atunci vor începe să zică munților: "Cădeți peste noi!" Și dealurilor: "Acoperiți-ne!"

Isa 2.19;Osea 10.8;Apoc 6.16;Apoc 9.6;

31Căci dacă se fac aceste lucruri copacului verde, ce se va face celui uscat?"

Prov 11.31;Ier 25.29;Ezec 20.47;Ezec 21.3-4;1Pet 4.17;

32Împreună cu El duceau și pe doi făcători de rele, care trebuiau omorâți împreună cu Isus.

Isa 53.12;Mat 27.38;

33Când au ajuns la locul, numit "Căpățâna", L-au răstignit acolo, pe El și pe făcătorii de rele: unul la dreapta și altul la stânga.

Mat 27.33;Marc 15.22;Ioan 19.17-18;

34Isus zicea: "Tată, iartă-i, căci nu știu ce fac!" Ei și-au împărțit hainele Lui între ei, trăgând la sorți.

Mat 5.44;Fapt 7.60;1Cor 4.12;Fapt 3.17;Mat 27.35;Marc 15.24;Ioan 19.23;

Batjocurile.

35Norodul stătea acolo și privea. Fruntașii își băteau joc de Isus, și ziceau: "Pe alții i-a mântuit; să Se mântuiască pe Sine însuși, dacă este El Hristosul, Alesul lui Dumnezeu."

Ps 22.17;Zah 12.10;Mat 27.39;Marc 15.29;

36Ostașii de asemenea își băteau joc de El; se apropiau, Îi dădeau oțet,

37și-I ziceau: "Dacă ești Tu Împăratul Iudeilor, mântuiește-Te pe Tine însuți!"

38Deasupra Lui era scris cu slove grecești, latinești și evreiești: "Acesta este Împăratul Iudeilor."

Mat 27.37;Marc 15.26;Ioan 19.19;

39Unul din tâlharii răstigniți Îl batjocorea, și zicea: "Nu ești Tu Hristosul? Mântuiește-Te pe Tine însuți, și mântuiește-ne și pe noi!"

Mat 27.44;Marc 15.32;

40Dar celălalt l-a înfruntat, și i-a zis: "Nu te temi tu de Dumnezeu, tu, care ești sub aceeași osândă?

41Pentru noi este drept, căci primim răsplata cuvenită pentru fărădelegile noastre; dar omul acesta n-a făcut nici un rău."

42Și a zis lui Isus: "Doamne, adu-Ți aminte de mine, când vei veni în Împărăția Ta!"

43Isus a răspuns: "Adevărat îți spun că astăzi vei fi cu Mine în rai."

Moartea lui Isus.

44Era cam pe la ceasul al șaselea. Și s-a făcut întuneric peste toată țara, până la ceasul al nouălea.

Mat 27.45;Marc 15.33;

45Soarele s-a întunecat, și perdeaua dinăuntrul Templului s-a rupt prin mijloc.

Mat 27.51;Marc 15.38;

46Isus a strigat cu glas tare: "Tată, în mâinile Tale Îmi încredințez duhul!" Și când a zis aceste vorbe Și-a dat duhul.

Ps 31.5;1Pet 2.23;Mat 27.50;Marc 15.37;Ioan 19.30;

47Sutașul, când a văzut ce se întâmplase, a slăvit pe Dumnezeu, și a zis: "Cu adevărat, omul acesta era neprihănit!"

Mat 27.54;Marc 15.39;

48Și tot norodul, care venise la priveliștea aceea, când a văzut cele întâmplate, s-a întors, bătându-se în piept.

49Toți cunoscuții lui Isus și femeile, care-L însoțiseră din Galilea, stăteau departe, și se uitau la cele ce se petreceau.

Ps 38.11;Mat 27.55;Marc 15.40;Ioan 19.25;

Îngroparea lui Isus.

50Era un sfetnic al Soborului, numit Iosif, om bun și evlavios,

Mat 27.57;Marc 15.42;Ioan 19.38;

51care nu luase parte la sfatul și hotărârea celorlalți. El era din Arimatea, o cetate a Iudeilor, și aștepta și el Împărăția lui Dumnezeu.

Marc 15.43;Luca 2.25-38;

52Omul acesta s-a dus la Pilat, și a cerut trupul lui Isus.

53L-a dat jos de pe cruce, L-a înfășurat într-o pânză de in, și L-a pus într-un mormânt nou, săpat în piatră, în care nu mai fusese pus nimeni.

Mat 27.59;Marc 15.46;

54Era ziua Pregătirii, și începea ziua Sabatului.

Mat 27.62;

55Femeile, care veniseră cu Isus din Galilea, au însoțit pe Iosif; au văzut mormântul și felul cum a fost pus trupul lui Isus în el,

Luca 8.2;Marc 15.47;

56s-au întors, și au pregătit miresme și miruri. Apoi, în ziua Sabatului, s-au odihnit, după Lege.

Marc 16.1;Ex 20.10;

Învierea lui Isus.

## 1 3 6 9 12 15 18 21 < 24

1În ziua întâi a săptămânii, femeile acestea, și altele împreună cu ele, au venit la mormânt dis-de-dimineață, și au adus miresmele, pe care le pregătiseră.

Mat 28.1;Marc 16.1;Ioan 20.1;Luca 23.56;

2Au găsit piatra răsturnată de pe mormânt,

Mat 28.2;Marc 16.4;

3au intrat înăuntru, și n-au găsit trupul Domnului Isus.

Marc 16.5;Luca 24.23;

4Fiindcă nu știau ce să creadă, iată că li s-au arătat doi bărbați, îmbrăcați în haine strălucitoare.

Ioan 20.12;Fapt 1.10;

5Îngrozite, femeile și-au plecat fețele la pământ. Dar ei le-au zis: "Pentru ce căutați între cei morți pe Cel ce este viu?

6Nu este aici, ci a înviat. Aduceți-vă aminte ce v-a spus pe când era încă în Galilea,

Mat 16.21;Mat 17.23;Marc 8.31;Marc 9.31;Luca 9.22;

7când zicea că Fiul omului trebuie să fie dat în mâinile păcătoșilor, să fie răstignit, și a treia zi să învie."

8Și ele și-au adus aminte de cuvintele lui Isus.

Ioan 2.22;

Petru se duce la mormânt.

9La întoarcerea lor de la mormânt, au povestit toate aceste lucruri celor unsprezece și tuturor celorlalți.

Mat 28.8;Marc 16.10;

10Cele ce au spus aceste lucruri apostolilor, erau: Maria Magdalena, Ioana, Maria, mama lui Iacov, și celelalte, care erau împreună cu ele.

Luca 8.3;

11Cuvintele acestea li se păreau apostolilor basme, și nu le credeau.

Marc 16.11;Luca 24.25;

12Dar Petru s-a sculat, și a dat fuga la mormânt. S-a plecat, și s-a uitat înăuntru, dar n-a văzut decât fâșiile de pânză, care stăteau pe pământ; apoi a plecat acasă, mirat de cele întâmplate.

Ioan 20.3-6;

Isus Se arată la doi ucenici.

13În aceeași zi, iată, doi ucenici se duceau la un sat, numit Emaus, care era la o depărtare de șaizeci de stadii de Ierusalim;

Marc 16.12;

14și vorbeau între ei despre tot ce se întâmplase.

15Pe când vorbeau ei și se întrebau, Isus S-a apropiat, și mergea pe drum împreună cu ei.

Mat 18.20;Luca 24.36;

16Dar ochii lor erau împiedicați să-L cunoască.

Ioan 20.14;Ioan 21.4;

17El le-a zis: "Ce vorbe sunt acestea pe care le schimbați între voi pe drum?" Și ei s-au oprit, uitându-se triști.

18Drept răspuns, unul din ei, numit Cleopa, I-a zis: "Tu ești singurul străin aici în Ierusalim, de nu știi ce s-a întâmplat în el zilele acestea?" -

Ioan 19.25;

19"Ce?" le-a zis El. - Și ei I-au răspuns: "Ce s-a întâmplat cu Isus din Nazaret, care era un prooroc puternic în fapte și în cuvinte, înaintea lui Dumnezeu și înaintea întregului norod.

Mat 21.11;Luca 7.16;Ioan 3.2;Ioan 4.19;Ioan 6.14;Fapt 2.22;Fapt 7.22;

20Cum preoții cei mai de seamă și mai marii noștri L-au dat să fie osândit la moarte, și L-au răstignit?"

Luca 23.1;Fapt 13.27-28;

21Noi trăgeam nădejde că El este Acela, care va izbăvi pe Israel; dar cu toate acestea, iată că astăzi este a treia zi de când s-au întâmplat aceste lucruri.

Luca 1.68;Luca 2.38;Fapt 1.6;

22Ba încă niște femei de ale noastre ne-au pus în uimire: ele s-au dus dis-de-dimineață la mormânt,

Mat 28.8;Marc 16.10;Luca 24.9-10;Ioan 20.18;

23nu I-au găsit trupul, și au venit și au spus că ar fi văzut și o vedenie de îngeri, care ziceau că El este viu.

24Unii din cei ce erau cu noi, s-au dus la mormânt, și au găsit așa cum spuseseră femeile, dar pe El nu L-au văzut."

Luca 24.12;

25Atunci Isus le-a zis: "O, nepricepuților și zăbavnici cu inima, când este vorba să credeți tot ce au spus proorocii!

26Nu trebuia să sufere Hristosul aceste lucruri, și să intre în slava Sa?"

Luca 24.46;Fapt 17.3;1Pet 1.11;

27Și a început de la Moise, și de la toți proorocii, și le-a tâlcuit, în toate Scripturile, ce era cu privire la El.

Luca 24.45;Gen 3.15;Gen 22.18;Gen 26.4;Gen 49.10;Num 21.9;Deut 18.15;Ps 16.9-10;Ps 22;Ps 132.11;Isa 7.14;Isa 9.6;Isa 40.10-11;Isa 50.6;Isa 53;Ier 23.5;Ier 33.14-15;Ezec 34.23;Ezec 37.25;Dan 9.24;Mic 7.20;Mal 3.1;Mal 4.2;

28Când s-au apropiat de satul la care mergeau, El S-a făcut că vrea să meargă mai departe.

Gen 32.26;Gen 42.7;Marc 6.48;

29Dar ei au stăruit de El, și au zis: "Rămâi cu noi, căci este spre seară, și ziua aproape a trecut." Și a intrat să rămână cu ei.

Gen 19.3;Fapt 16.15;

30Pe când ședea la masă cu ei, a luat pâinea; și, după ce a rostit binecuvântarea, a frânt-o, și le-a dat-o.

Mat 14.19;

31Atunci li s-au deschis ochii, și L-au cunoscut; dar El S-a făcut nevăzut dinaintea lor.

32Și au zis unul către altul: "Nu ne ardea inima în noi, când ne vorbea pe drum, și ne deschidea Scripturile?"

33S-au sculat chiar în ceasul acela, s-au întors în Ierusalim, și au găsit pe cei unsprezece și pe cei ce erau cu ei, adunați la un loc,

34și zicând: "A înviat Domnul cu adevărat, și S-a arătat lui Simon."

1Cor 15.5;

35Și au istorisit ce li se întâmplase pe drum, și cum L-au cunoscut la frângerea pâinii.

Isus Se arată celor unsprezece și celorlalți.

36Pe când vorbeau ei astfel, însuși Isus a stat în mijlocul lor, și le-a zis: "Pace vouă!"

Marc 16.14;Ioan 20.19;1Cor 15.5;

37Plini de frică și de spaimă, ei credeau că văd un duh.

Marc 6.49;

38Dar El le-a zis: "Pentru ce sunteți tulburați? Și de ce vi se ridică astfel de gânduri în inimă?

39Uitați-vă la mâinile și picioarele Mele, Eu sunt; pipăiți-Mă și vedeți: un duh n-are nici carne, nici oase, cum vedeți că am Eu."

Ioan 20.20-27;

40(Și după ce a zis aceste vorbe, le-a arătat mâinile și picioarele Sale.)

41Fiindcă ei, de bucurie, încă nu credeau, și se mirau, El le-a zis: "Aveți aici ceva de mâncare?"

Gen 45.26;Ioan 21.5;

42I-au dat o bucată de pește fript și un fagur de miere.

43El le-a luat, și a mâncat înaintea lor.

Fapt 10.41;

44Apoi le-a zis: "Iată ce vă spuneam când încă eram cu voi, că trebuie să se împlinească tot ce este scris despre Mine în Legea lui Moise, în Prooroci și în Psalmi."

Mat 16.21;Mat 17.22;Mat 20.18;Marc 8.31;Luca 9.22;Luca 18.31;Luca 24.6;

45Atunci le-a deschis mintea, ca să înțeleagă Scripturile.

Fapt 16.14;

46Și le-a zis: "Așa este scris, și așa trebuia să pătimească Hristos, și să învie a treia zi dintre cei morți.

Luca 24.26;Ps 22;Isa 50.6;Isa 53.2;Fapt 17.3;

47Și să se propovăduiască tuturor neamurilor, în Numele Lui, pocăința și iertarea păcatelor, începând din Ierusalim.

Dan 9.24;Gen 13.38-46;1Ioan 2.12;Fapt 12.3;Ps 22.27;Isa 48.6-22;Ier 31.34;Osea 2.23;Mic 4.2;Mal 1.11;

48Voi sunteți martori ai acestor lucruri.

Ioan 15.27;Fapt 1.8-22;Fapt 2.32;Fapt 3.15;

49Și iată că voi trimite peste voi făgăduința Tatălui Meu; dar rămâneți în cetate până veți fi îmbrăcați cu putere de sus."

Isa 44.3;Ioel 2.28;Ioan 14.16-26;Ioan 15.26;Ioan 16.7;Fapt 1.4;Fapt 2.1;

Înălțarea.

50El i-a dus afară până spre Betania. Și-a ridicat mâinile, și i-a binecuvântat.

Fapt 1.12;

51Pe când îi binecuvânta, S-a despărțit de ei, și a fost înălțat la cer.

52După ce I s-au închinat, ei s-au întors în Ierusalim cu o mare bucurie.

2Împ 2.11;Marc 16.19;Ioan 20.17;Fapt 1.9;Efes 4.8;Mat 9.17;

53Și tot timpul stăteau în Templu, și lăudau și binecuvântau pe Dumnezeu. Amin.

Fapt 2.46;Fapt 5.42;