### EVANGHELIA DUPĂ MARCU

Propovăduirea lui Ioan Botezătorul.

## 1 > 4 6 8 10 12 14 16

1Începutul Evangheliei lui Isus Hristos, Fiul lui Dumnezeu.

Marc 14.33;Luc 1.35;Ioan 1.34;

2După cum este scris în proorocul Isaia: "Iată, trimit înaintea Ta pe solul Meu, care Îți va pregăti calea...

Mal 3.1;Mat 11.10;Luc 7.27;

3Glasul celui ce strigă în pustie: "Pregătiți calea Domnului, neteziți-I cărările",

Isa 40.3;Mat 3.3;Luc 3.4;Ioan 1.15-23;

4a venit Ioan care boteza în pustie, propovăduind botezul pocăinței spre iertarea păcatelor.

Mat 3.1;Luc 3.3;Ioan 3.23;

5Tot ținutul Iudeii și toți locuitorii Ierusalimului au început să iasă la el; și, mărturisindu-și păcatele, erau botezați de el în râul Iordan.

Mat 3.5;

6Ioan era îmbrăcat cu o haină de păr de cămilă, și împrejurul mijlocului era încins cu un brâu de curea. El se hrănea cu lăcuste și miere sălbatică.

Mat 3.4;Lev 11.22;

7Ioan propovăduia, și zicea: "După mine vine Cel ce este mai puternic decât mine, căruia eu nu sunt vrednic să mă plec să-I dezleg curelele încălțămintelor.

Mat 3.11;Ioan 1.27;Fapt 13.25;

8Eu, da, v-am botezat cu apă; dar El vă va boteza cu Duhul Sfânt."

Fapt 1.5;Fapt 11.16;Fapt 19.4;Isa 44.3;Ioel 2.28;Fapt 2.4;Fapt 10.45;Fapt 11.15-16;1Cor 12.13;

Botezul și ispitirea lui Isus.

9În vremea aceea, a venit Isus din Nazaretul Galileii, și a fost botezat de Ioan în Iordan.

Mat 3.13;Luc 3.21;

10Și îndată, când ieșea Isus din apă, el a văzut cerurile deschise, și Duhul pogorându-Se peste El ca un porumbel.

Mat 3.16;Ioan 1.32;

11Și din ceruri s-a auzit un glas, care zicea: "Tu ești Fiul Meu preaiubit, în Tine îmi găsesc toată plăcerea Mea."

Ps 2.7;Mat 3.17;Mar 9.7;

12Îndată Duhul a mânat pe Isus în pustie,

Mat 4.1;Luc 4.1;

13unde a stat patruzeci de zile, fiind ispitit de Satana. Acolo stătea împreună cu fiarele sălbatice și-I slujeau îngerii.

Mat 4.11;

Începutul propovăduirii lui Isus.

14După ce a fost închis Ioan, Isus a venit în Galilea, și propovăduia Evanghelia lui Dumnezeu.

Mat 4.12;Mat 4.23;

15El zicea: "S-a împlinit vremea, și Împărăția lui Dumnezeu este aproape. Pocăiți-vă, și credeți în Evanghelie."

Dan 9.25;Gal 4.4;Efes 1.10;Mat 3.2;Mat 4.17;

Chemarea celor dintâi ucenici.

16Pe când trecea Isus pe lângă marea Galileii, a văzut pe Simon și pe Andrei, fratele lui Simon, aruncând o mreajă în mare, căci erau pescari.

Mat 4.18;Luc 5.4;

17Isus le-a zis: "Veniți după Mine, și vă voi face pescari de oameni."

18Îndată, ei și-au lăsat mrejele, și au mers după El.

Mat 19.27;Luc 5.11;

19A mers puțin mai departe, și a văzut pe Iacov, fiul lui Zebedei, și pe Ioan, fratele lui, care, și ei, erau într-o corabie, și își dregeau mrejele.

Mat 4.21;

20Îndată i-a chemat; și ei au lăsat pe tatăl lor Zebedei în corabie cu cei ce lucrau pe plată, și au mers după El.

Isus vindecă pe un îndrăcit în Capernaum.

21S-au dus la Capernaum. Și în ziua Sabatului, Isus a intrat îndată în sinagogă, și a început să învețe pe norod.

Mat 4.13;Luc 4.31;

22Oamenii erau uimiți de învățătura Lui; căci îi învăța ca unul care are putere, nu cum îi învățau cărturarii.

Mat 7.28;

23În sinagoga lor era un om, care avea un duh necurat. El a început să strige:

Luc 4.33;

24"Ce avem noi a face cu Tine, Isuse din Nazaret? Ai venit să ne pierzi? Te știu cine ești: Ești Sfântul lui Dumnezeu!"

Mat 8.29;

25Isus l-a certat, și i-a zis: "Taci, și ieși afară din omul acesta!"

Mar 1.34;

26Și duhul necurat a ieșit din el, scuturându-l cu putere, și scoțând un strigăt mare.

Mar 9.20;

27Toți au rămas înmărmuriți, așa că se întrebau unii pe alții: "Ce este aceasta? O învățătură nouă! El poruncește ca un stăpân chiar și duhurilor necurate, și ele Îl ascultă!"

28Și îndată I s-a dus vestea în toate împrejurimile Galileii.

Tămăduirea soacrei lui Petru.

29După ce a ieșit din sinagogă, a intrat împreună cu Iacov și Ioan, în casa lui Simon și a lui Andrei.

Mat 8.14;Luc 4.38;

30Soacra lui Simon zăcea în pat, prinsă de friguri: și îndată au vorbit lui Isus despre ea.

31El a venit, a apucat-o de mână, a ridicat-o în sus, și au lăsat-o frigurile. Apoi ea a început să le slujească.

Tămăduirea altor bolnavi.

32Seara, după asfințitul soarelui, au adus la El pe toți bolnavii și îndrăciții.

Mat 8.16;Luc 4.40;

33Și toată cetatea era adunată la ușă.

34El a vindecat pe mulți care pătimeau de felurite boli; de asemenea, a scos mulți draci, și nu lăsa pe draci să vorbească, pentru că-L cunoșteau.

Mar 3.12;Luc 4.41;Fapt 16.17-18;

35A doua zi dimineața, pe când era încă întuneric de tot, Isus S-a sculat, a ieșit, și S-a dus într-un loc pustiu. Și Se ruga acolo.

Luc 4.42;

36Simon și ceilalți care erau cu El s-au dus să-L caute;

37și când L-au găsit, I-au zis: "Toți Te caută."

38El le-a răspuns: "Haidem să mergem în altă parte, prin târgurile și satele vecine, ca să propovăduiesc și acolo; căci pentru aceasta am ieșit."

Luc 4.43;Isa 61.1;Ioan 16.28;Ioan 17.4;

39Și s-a dus să propovăduiască în sinagogi, prin toată Galilea; și scotea dracii.

Mat 4.23;Luc 4.44;

Tămăduirea unui lepros.

40A venit la El un lepros, care s-a aruncat în genunchi înaintea Lui, Îl ruga și-I zicea: "Dacă vrei, poți să mă curățești."

Mat 8.2;Luc 5.12;

41Lui Isus I s-a făcut milă de el, a întins mâna, S-a atins de el, și i-a zis: "Da, voiesc, fii curățit!"

42Îndată l-a lăsat lepra, și s-a curățit.

43Isus i-a poruncit cu tot dinadinsul, i-a spus să plece numaidecât,

44și i-a zis: "Vezi să nu spui nimănui nimic; ci du-te de te arată preotului, și adu pentru curățirea ta ce a poruncit Moise, ca mărturie pentru ei."

45Dar omul acela, după ce a plecat, a început să vestească și să spună în gura mare lucrul acesta, așa că Isus nu mai putea să intre pe față în nici o cetate; ci stătea afară, în locuri pustii, și veneau la El din toate părțile.

Luc 5.15;Mar 2.13;

Vindecarea slăbănogului.

## < 2 > 4 6 8 10 12 14 16

1După câteva zile, Isus S-a întors în Capernaum. S-a auzit că este în casă,

Mat 9.1;Luc 5.18;

2și s-au adunat îndată așa de mulți că nu putea să-i mai încapă locul dinaintea ușii. El le vestea Cuvântul.

3Au venit la el niște oameni, care I-au adus un slăbănog, purtat de patru inși.

4Fiindcă nu puteau să ajungă până la El, din pricina norodului, au desfăcut acoperișul casei unde era Isus, și, după ce l-au spart, au pogorât pe acolo patul în care zăcea slăbănogul.

5Când le-a văzut Isus credința, a zis slăbănogului: "Fiule, păcatele îți sunt iertate!"

6Unii din cărturari, care erau de față, se gândeau în inimile lor:

7"Cum vorbește omul acesta astfel? Hulește! Cine poate să ierte păcatele decât numai Dumnezeu?"

Iov 14.4;Isa 43.25;

8Îndată, Isus a cunoscut, prin duhul Său, că ei gândeau astfel în ei, și le-a zis: "Pentru ce aveți astfel de gânduri în inimile voastre?

Mat 9.4;

9Ce este mai lesne: a zice slăbănogului: "Păcatele îți sunt iertate", ori a zice: "Scoală-te, ridică-ți patul, și umblă?"

Mat 9.5;

10Dar, ca să știți că Fiul omului are putere pe pământ să ierte păcatele,

11"Ție îți poruncesc", a zis El slăbănogului, - "scoală-te, ridică-ți patul, și du-te acasă."

12Și îndată, slăbănogul s-a sculat, și-a ridicat patul, și a ieșit afară în fața tuturor; așa că toți au rămas uimiți, și slăveau pe Dumnezeu, și ziceau: "Niciodată n-am văzut așa ceva!"

Chemarea lui Levi.

13Isus a ieșit iarăși la mare. Toată mulțimea venea la El; și El învăța pe toți.

Mat 9.9;

14Când trecea pe acolo, a văzut pe Levi, fiul lui Alfeu, șezând la vamă. Și i-a zis: "Vino după Mine!" Levi s-a sculat, și a mers după El.

Mat 9.9;Luc 5.27;

Isus stă la masă cu vameșii și păcătoșii.

15Pe când ședea Isus la masă în casa lui Levi, mulți vameși și păcătoși au șezut și ei la masă cu El și cu ucenicii Lui; căci erau mulți care mergeau de obicei după El.

Mat 9.10;

16Cărturarii și Fariseii, când L-au văzut mâncând cu vameșii și cu păcătoșii, au zis ucenicilor Lui: "De ce mănâncă El și bea cu vameșii și cu păcătoșii?"

17Isus, când a auzit acest lucru, le-a zis: "Nu cei sănătoși au trebuință de doctor, ci cei bolnavi. Eu am venit să chem la pocăință nu pe cei neprihăniți, ci pe cei păcătoși."

Mat 9.12-13;Mat 18.11;Luc 5.31-32;Luc 19.10;1Tim 1.15;

Despre post.

18Ucenicii lui Ioan și Fariseii obișnuiau să postească. Ei au venit și au zis lui Isus: "Pentru ce ucenicii lui Ioan și ai Fariseilor postesc, iar ucenicii Tăi nu postesc?"

Mat 9.14;Luc 5.33;

19Isus le-a răspuns: "Oare pot posti nuntașii câtă vreme este mirele cu ei? Câtă vreme au pe mire cu ei, nu pot posti.

20Vor veni zile, când va fi luat mirele de la ei, și atunci vor posti în ziua aceea.

21Nimeni nu coase un petic de postav nou la o haină veche; altfel, peticul de postav nou rupe o parte din cel vechi, și mai rea ruptură se face.

22Și nimeni nu pune vin nou în burdufuri vechi; altfel, vinul cel nou sparge burdufurile, și vinul se varsă, iar burdufurile se prăpădesc; ci vinul nou este pus în burdufuri noi."

Spicele de grâu și Sabatul.

23S-a întâmplat că într-o zi de Sabat, Isus trecea prin lanurile de grâu. Ucenicii Lui, pe când mergeau, au început să smulgă spice de grâu.

Mat 12.1;Luc 6.1;Deut 23.25;

24Fariseii I-au zis: "Vezi, de ce fac ei ce nu este îngăduit să facă în ziua Sabatului?"

25Isus le-a răspuns: "Oare n-ați citit niciodată ce a făcut David, când a fost în nevoie, și când a flămânzit el și cei ce erau împreună cu el?

1Sam 21.6;

26Cum a intrat în Casa lui Dumnezeu, în zilele marelui preot Abiatar, și a mâncat pâinile pentru punerea înaintea Domnului, pe care nu este îngăduit să le mănânce decât preoții? Și cum a dat din ele chiar și celor ce erau cu el?

Ex 29.32-33;Lev 24.9;

27Apoi le-a zis: "Sabatul a fost făcut pentru om, iar nu omul pentru Sabat;

28așa că Fiul omului este Domn chiar și al Sabatului."

Mat 12.8;

Omul cu mâna uscată.

## 1 < 3 > 6 8 10 12 14 16

1Isus a intrat din nou în sinagogă. Acolo se afla un om cu mâna uscată.

Mat 12.9;Luc 6.6;

2Ei pândeau pe Isus să vadă dacă-l va vindeca în ziua Sabatului, ca să-L poată învinui.

3Și Isus a zis omului, care avea mâna uscată: "Scoală-te, și stai la mijloc!"

4Apoi le-a zis: "Este îngăduit în ziua Sabatului să faci bine sau să faci rău? Să scapi viața cuiva sau s-o pierzi?" Dar ei tăceau.

5Atunci, rotindu-Și privirile cu mânie peste ei, și mâhnit de împietrirea inimii lor, a zis omului: "Întinde-ți mâna!" El a întins-o, și mâna i s-a făcut sănătoasă.

6Fariseii au ieșit afară, și s-au sfătuit îndată cu Irodianii cum să-L piardă.

Mat 12.14;Mat 22.16;

Isus vindecă pe bolnavi.

7Isus S-a dus cu ucenicii Săi la mare. După El a mers o mare mulțime de oameni din Galileia; și o mare mulțime de oameni din Iudea,

Luc 6.17;

8din Ierusalim, din Idumea, de dincolo de Iordan, și dimprejurul Tirului și Sidonului, când a auzit tot ce făcea, a venit la El.

9Isus a poruncit ucenicilor să-I țină la îndemână o corăbioară, ca să nu fie îmbulzit de norod.

10Căci El vindeca pe mulți și de aceea toți cei ce aveau boli, se înghesuiau spre El ca să se atingă de El.

11Duhurile necurate, când Îl vedeau, cădeau la pământ înaintea Lui, și strigau: "Tu ești Fiul lui Dumnezeu."

Mar 1.23-24;Luc 4.41;Mat 14.33;Mar 1.1;

12Dar El le poruncea îndată cu tot dinadinsul să nu-L facă cunoscut.

Mat 12.16;Mar 1.25-34;

Alegerea celor doisprezece apostoli.

13În urmă, Isus S-a suit pe munte; a chemat la El pe cine a vrut, și ei au venit la El.

Mat 10.1;Luc 6.12;Luc 9.1;

14A rânduit dintre ei doisprezece, ca să-i aibă cu Sine, și să-i trimită să propovăduiască.

15Le-a dat și putere să vindece bolile și să scoată dracii.

16Iată cei doisprezece, pe care i-a rânduit: Simon, căruia i-a pus numele Petru;

Ioan 1.42;

17Iacov, fiul lui Zebedei, și Ioan, fratele lui Iacov, cărora le-a pus numele Boanerghes, care, tălmăcit, înseamnă: "Fiii tunetului";

18Andrei; Filip; Bartolomeu; Matei; Toma; Iacov, fiul lui Alfeu; Tadeu; Simon Canaanitul,

19și Iuda Iscarioteanul, care L-a și vândut.

Păcatul împotriva Duhului Sfânt.

20Au venit în casă, și s-a adunat din nou norodul, așa că nu puteau nici măcar să prânzească.

Mar 6.31;

21Rudele lui Isus, când au auzit cele ce se petreceau, au venit să pună mâna pe El. Căci ziceau: "Și-a ieșit din minți."

Ioan 7.5;Ioan 10.20;

22Și cărturarii, care se pogorâseră din Ierusalim, ziceau: "Este stăpânit de Beelzebul; scoate dracii cu ajutorul domnului dracilor."

Mat 9.34;Mat 10.25;Luc 11.15;Ioan 7.20;Ioan 8.48-52;Ioan 10.20;

23Isus i-a chemat la El, și le-a zis, în pilde: "Cum poate Satana să scoată afară pe Satana?

Mat 12.25;

24Dacă o împărăție este dezbinată împotriva ei însăși, împărăția aceea nu poate dăinui.

25Și dacă o casă este dezbinată împotriva ei însăși, casa aceea nu poate dăinui.

26Tot astfel, dacă Satana se răscoală împotriva lui însuși, este dezbinat, și nu poate dăinui, ci s-a isprăvit cu el.

27Nimeni nu poate să intre în casa unui om tare și să-i jefuiască gospodăria, decât dacă a legat mai întâi pe omul acela tare; numai atunci îi va jefui casa.

Isa 49.24;Mat 12.29;

28Adevărat vă spun că toate păcatele și toate hulele, pe care le vor rosti oamenii, li se vor ierta;

29dar oricine va huli împotriva Duhului Sfânt, nu va căpăta iertare în veac: ci este vinovat de un păcat veșnic."

30Aceasta, pentru că ei ziceau: "Are un duh necurat."

Mama și frații lui Isus.

31Atunci au venit mama și frații Lui, și, stând afară, au trimis să-L cheme.

Mat 12.46;Luc 8.19;

32Mulțimea ședea în jurul Lui, când I-au spus: "Iată că mama Ta și frații Tăi sunt afară și Te caută."

33El a răspuns: "Cine este mama Mea, și frații Mei?"

34Apoi, aruncându-Și privirile peste cei ce ședeau împrejurul Lui: "Iată", a zis El, "mama Mea și frații Mei!

35Căci oricine face voia lui Dumnezeu, acela Îmi este frate, soră și mamă."

Pilda semănătorului.

## 1 2 < 4 > 6 8 10 12 14 16

1Isus a început iarăși să învețe pe norod lângă mare. Fiindcă se adunase foarte mult norod la El, S-a suit și a șezut într-o corabie, pe mare; iar tot norodul stătea pe țărm lângă mare.

Mat 13.1;Luc 8.4;

2Apoi a început să-i învețe multe lucruri în pilde; și, în învățătura pe care le-o dădea, le spunea:

Mar 12.38;

3Ascultați! Iată, semănătorul a ieșit să semene.

4Pe când semăna, o parte din sămânță a căzut lângă drum: au venit păsările și au mâncat-o.

5O altă parte a căzut pe un loc stâncos, unde n-avea mult pământ: a răsărit îndată, pentru că n-a dat de un pământ adânc;

6dar, când a răsărit soarele, s-a pălit; și, pentru că n-avea rădăcină, s-a uscat.

7O altă parte a căzut între spini; spinii au crescut, au înecat-o, și n-a dat rod.

8O altă parte a căzut în pământ bun: a dat rod, care se înălța și creștea; și a adus: una treizeci, alta șaizeci, și alta o sută."

Ioan 15.5;Col 1.6;

9Apoi a zis: cine are urechi de auzit, să audă."

10Când a fost singur, cei ce erau în jurul Lui împreună cu cei doisprezece, L-au întrebat despre pilde.

Mat 13.10;Luc 8.9;

11"Vouă", le-a zis El, "v-a fost dat să cunoașteți taina Împărăției lui Dumnezeu; dar pentru cei ce sunt afară din numărul vostru, toate lucrurile sunt înfățișate în pilde;

1Cor 5.12;Col 4.5;1Tes 4.12;1Tim 3.7;

12pentru ca, "măcar că privesc, să privească și să nu vadă, și măcar că aud, să audă și să nu înțeleagă, ca nu cumva să se întoarcă la Dumnezeu, și să li se ierte păcatele."

Isa 6.9;Mat 13.14;Luc 8.10;Ioan 12.40;Fapt 28.26;Rom 11.8;

13El le-a mai zis: "Nu înțelegeți pilda aceasta? Cum veți înțelege atunci toate celelalte pilde?"

14Semănătorul seamănă Cuvântul.

Mat 13.19;

15Cei înfățișați prin sămânța căzută lângă drum, sunt aceia în care este semănat Cuvântul; dar după ce l-au auzit, vine Satana îndată, și ia Cuvântul semănat în ei.

16Tot așa, cei înfățișați prin sămânța căzută în locurile stâncoase, sunt aceia care, când aud Cuvântul, îl primesc îndată cu bucurie;

17dar n-au rădăcină în ei, ci țin până la o vreme; și cum vine un necaz sau o prigonire din pricina Cuvântului, se leapădă îndată de el.

18Alții sunt cei înfățișați prin sămânța căzută între spini; aceștia sunt cei ce aud Cuvântul;

19dar năvălesc în ei grijile lumii, înșelăciunea bogățiilor și poftele altor lucruri, care îneacă Cuvântul, și-l fac astfel neroditor.

1Tim 6.9-17;

20Alții apoi sunt înfățișați prin sămânța căzută în pământ bun. Aceștia sunt cei ce aud Cuvântul, îl primesc, și fac rod: unul treizeci, altul șaizeci și altul o sută."

Lumina.

21El le-a mai zis: "Oare lumina este adusă ca să fie pusă sub baniță, sau sub pat? Nu este adusă ca să fie pusă în sfeșnic?

Mat 5.15;Luc 8.16;Luc 11.33;

22Căci nu este nimic ascuns, care nu va fi descoperit, și nimic tăinuit, care nu va ieși la lumină.

Mat 10.26;Luc 12.2;

23Dacă are cineva urechi de auzit, să audă."

Mat 11.15;Mar 4.9;

24El le-a mai zis: "Luați seama la ce auziți. Cu ce măsură veți măsura, vi se va măsura: și vi se va da și mai mult.

Mat 7.2;Luc 6.38;

25Căci celui ce are, i se va da; dar de la cel ce n-are, se va lua și ce are."

Mat 13.12;Mat 25.29;Luc 8.18;Luc 19.26;

Pilda cu sămânța.

26El a mai zis: "Cu Împărăția lui Dumnezeu este ca atunci când aruncă un om sămânța în pământ;

Mat 13.24;

27fie că doarme noaptea, fie că stă treaz ziua: sămânța încolțește și crește fără să știe el cum.

28Pământul rodește singur: întâi un fir verde, apoi spic, după aceea grâu deplin în spic;

29și când este coaptă roada, pune îndată secera în ea, pentru că a venit secerișul."

Apoc 14.15;

Pilda grăuntelui de muștar.

30El a mai zis: "Cu ce vom asemăna Împărăția lui Dumnezeu, sau prin ce pildă o vom înfățișa?

Mat 13.31;Luc 13.18;Fapt 2.41;Fapt 4.4;Fapt 5.14;Fapt 19.20;

31Se aseamănă cu un grăunte de muștar, care, când este semănat în pământ, este cea mai mică dintre toate semințele de pe pământ;

32dar, după ce a fost semănat, crește și se face mai mare decât toate zarzavaturile, și face ramuri mari, așa că păsările cerului își pot face cuiburi la umbra lui."

33Isus le vestea Cuvântul prin multe pilde de felul acesta, după cum erau ei în stare să-L priceapă.

Mat 13.34;Ioan 16.12;

34Nu le vorbea deloc fără pildă; dar, când era singur la o parte, lămurea ucenicilor Săi toate lucrurile.

Potolirea furtunii.

35În aceeași zi, seara, Isus le-a zis: "Să trecem în partea cealaltă."

Mat 8.18-23;Luc 8.22;

36După ce au dat drumul norodului, ucenicii L-au luat în corabia în care se afla, și așa cum era. Împreună cu El mai erau și alte corăbii.

37S-a stârnit o mare furtună de vânt, care arunca valurile în corabie, așa că mai că se umplea corabia.

38Și El dormea la cârmă pe căpătâi. Ucenicii L-au deșteptat, și I-au zis: "Învățătorule, nu-Ți pasă că pierim?"

39El S-a sculat, a certat vântul, și a zis mării: "Taci! Fără gură!" Vântul a stat, și s-a făcut o liniște mare.

40Apoi le-a zis: "Pentru ce sunteți așa de fricoși? Tot n-aveți credință?"

41I-a apucat o mare frică, și ziceau unii către alții: "Cine este acesta de Îl ascultă chiar și vântul și marea?"

Vindecarea unui îndrăcit.

## 1 2 < 5 > 8 10 12 14 16

1Au ajuns pe celălalt țărm al mării, în ținutul Gadarenilor.

Mat 8.28;Luc 8.26;

2Când a ieșit Isus din corabie, L-a întâmpinat îndată un om care ieșea din morminte, stăpânit de un duh necurat.

3Omul acesta își avea locuința în morminte, și nimeni nu mai putea să-l țină legat, nici chiar cu un lanț.

4Căci de multe ori fusese legat cu picioarele în obezi și cu cătușe la mâini, dar rupsese cătușele și sfărâmase obezile, și nimeni nu-l putea domoli.

5Totdeauna, zi și noapte, stătea în morminte și pe munți, țipând și tăindu-se cu pietre.

6Când a văzut pe Isus de departe, a alergat, I s-a închinat,

7și a strigat cu glas tare: "Ce am eu a face cu Tine, Isuse, Fiul Dumnezeului Celui Prea Înalt? Te jur în Numele lui Dumnezeu, să nu mă chinuiești!"

8Căci Isus îi zicea: "Duh necurat, ieși afară din omul acesta!"

9"Care-ți este numele?" l-a întrebat Isus. "Numele meu este "Legiune", a răspuns el, "pentru că suntem mulți."

10Și Îl ruga stăruitor să nu-i trimită afară din ținutul acela.

11Acolo, lângă munte, era o turmă mare de porci, care pășteau.

12Și dracii L-au rugat, și au zis: "Trimite-ne în porcii aceia, ca să intrăm în ei."

13Isus le-a dat voie. Și duhurile necurate au ieșit și au intrat în porci; și turma s-a repezit de pe râpă în mare: erau aproape două mii, și s-au înecat în mare.

14Porcarii au fugit, și au dat de știre în cetate și prin satele vecine. Oamenii au ieșit să vadă ce s-a întâmplat.

15Au venit la Isus, și iată pe cel ce fusese îndrăcit și avusese legiunea de draci, șezând jos îmbrăcat și întreg la minte; și s-au înspăimântat.

16Cei ce văzuseră cele întâmplate, le-au povestit tot ce se petrecuse cu cel îndrăcit și cu porcii.

17Atunci au început să roage pe Isus să plece din ținutul lor.

Mat 8.34;Fapt 16.39;

18Pe când Se suia El în corabie, omul care fusese îndrăcit Îl ruga să-l lase să rămână cu El.

Luc 8.38;

19Isus nu i-a dat voie, ci i-a zis: "Du-te acasă la ai tăi, și povestește-le tot ce ți-a făcut Domnul, și cum a avut milă de tine."

20El a plecat, și a început să vestească prin Decapole tot ce-i făcuse Isus. Și toți se minunau.

Învierea fiicei lui Iair și vindecarea unei femei bolnave de doisprezece ani.

21După ce a trecut Isus iarăși de cealaltă parte, cu corabia, s-a adunat mult norod în jurul Lui. El stătea lângă mare.

Mat 9.1;Luc 8.40;

22Atunci a venit unul din fruntașii sinagogii, numit Iair. Cum L-a văzut, fruntașul s-a aruncat la picioarele Lui,

Mat 9.18;Luc 8.41;

23și I-a făcut următoarea rugăminte stăruitoare: "Fetița mea trage să moară; rogu-Te, vino de-Ți pune mâinile peste ea, ca să se facă sănătoasă și să trăiască."

24Isus a plecat împreună cu el. Și după El mergea mult norod și-L îmbulzea.

25Și era o femeie, care de doisprezece ani avea o scurgere de sânge.

Lev 15.25;Mat 9.20;

26Ea suferise mult de la mulți doctori; cheltuise tot ce avea, și nu simțise nici o ușurare; ba încă îi era mai rău.

27A auzit vorbindu-se despre Isus, a venit pe dinapoi prin mulțime, și s-a atins de haina Lui.

28Căci își zicea ea: "Dacă aș putea doar să mă ating de haina Lui, mă voi tămădui."

29Și îndată, a secat izvorul sângelui ei. Și a simțit în tot trupul ei că s-a tămăduit de boală.

30Isus a cunoscut îndată că o putere ieșise din El; și, întorcându-Se spre mulțime, a zis: "Cine s-a atins de hainele Mele?"

Luc 6.19;Luc 8.46;

31Ucenicii I-au zis: "Vezi că mulțimea Te îmbulzește, și mai zici: "Cine s-a atins de Mine?"

32El se uita de jur împrejur să vadă pe cea care făcuse lucrul acesta.

33Femeia, înfricoșată și tremurând, căci știa ce se petrecuse în ea, a venit de s-a aruncat la picioarele Lui, și I-a spus tot adevărul.

34Dar Isus i-a zis: "Fiică, credința ta te-a mântuit; du-te în pace, și fii tămăduită de boala ta."

Mat 9.22;Mar 10.52;Fapt 14.9;

35Pe când vorbea El încă, iată că vin niște oameni de la fruntașul sinagogii, care-i spun: "Fiica ta a murit; pentru ce mai superi pe Învățătorul?"

Luc 8.49;

36Dar Isus, fără să țină seamă de cuvintele acestea, a zis fruntașului sinagogii: "Nu te teme, crede numai!"

37Și n-a îngăduit nimănui să-L însoțească, afară de Petru, Iacov și Ioan, fratele lui Iacov.

38Au ajuns la casa fruntașului sinagogii. Acolo Isus a văzut o zarvă, și pe unii care plângeau și se tânguiau mult.

39A intrat înăuntru, și le-a zis: "Pentru ce faceți atâta zarvă, și pentru ce plângeți? Copila n-a murit, ci doarme."

Ioan 11.11;

40Ei își băteau joc de El. Atunci, după ce i-a scos afară pe toți, a luat cu El pe tatăl copilei, pe mama ei, și pe cei ce-L însoțiseră, și a intrat acolo unde zăcea copila.

Fapt 9.40;

41A apucat-o de mână, și i-a zis: "Talita cumi", care, tălmăcit, înseamnă: "Fetițo, scoală-te, îți zic!"

42Îndată fetița s-a sculat, și a început să umble; căci era de doisprezece ani. Ei au rămas încremeniți.

43Isus le-a poruncit cu tărie să nu știe nimeni lucrul acesta; și a zis să dea de mâncare fetiței.

Mat 8.4;Mat 9.30;Mat 12.16-17.9;Mar 3.12;Luc 5.14;

Isus la Nazaret. - Necredința locuitorilor.

## 1 2 4 < 6 > 8 10 12 14 16

1Isus a plecat de acolo, și S-a dus în patria Lui. Ucenicii Lui au mers după El.

Mat 13.54;Luc 4.16;

2Când a venit ziua Sabatului, a început să învețe pe norod în sinagogă. Mulți, când Îl auzeau, se mirau și ziceau: "De unde are El aceste lucruri? Ce fel de înțelepciune este aceasta, care I-a fost dată? Și cum se fac astfel de minuni prin mâinile Lui?

Ioan 6.42;

3Nu este acesta tâmplarul, feciorul Mariei, fratele lui Iacov, al lui Iose, al lui Iuda și al lui Simon? Și nu sunt surorile Lui aici între noi?" Și găseau o pricină de poticnire în El.

Mat 12.46;Gal 1.19;Mat 11.6;

4Dar Isus le-a zis: "Un prooroc nu este disprețuit decât în patria Lui, între rudele Lui și în casa Lui."

Mat 13.57;Ioan 4.44;

5N-a putut să facă nici o minune acolo, ci doar Și-a pus mâinile peste câțiva bolnavi, și i-a vindecat.

Gen 19.22;Gen 32.25;Mat 13.58;Mar 9.23;

6Și se mira de necredința lor.

Mat 9.35;Luc 13,22;

Trimiterea celor doisprezece.

7Atunci a chemat la Sine pe cei doisprezece, și a început să-i trimită doi câte doi, dându-le putere asupra duhurilor necurate.

Mat 10.1;Mar 3.13-14;Luc 9.1;

8Le-a poruncit să nu ia nimic cu ei pe drum decât un toiag; să n-aibă nici pâine, nici traistă, nici bani de aramă la brâu;

9să se încalțe cu sandale, și să nu se îmbrace cu două haine.

Fapt 12.8;

10Apoi le-a zis: "În orice casă veți intra, să rămâneți acolo până veți pleca din locul acela.

Mat 10.11;Luc 9.4;Luc 10.7-8;

11Și, dacă în vreun loc nu vă vor primi, și nu vă vor asculta, să plecați de acolo, și să scuturați îndată praful de sub picioarele voastre, ca mărturie pentru ei. Adevărat vă spun că, în ziua judecății, va fi mai ușor pentru pământul Sodomei și Gomorei decât pentru cetatea aceea."

Mat 10.14;Luc 10.10;Fapt 13.51;Fapt 18.6;

12Ucenicii au plecat, și au propovăduit pocăința.

13Scoteau mulți draci, și ungeau cu untdelemn pe mulți bolnavi, și-i vindecau.

Iac 5.14;

Moartea lui Ioan Botezătorul.

14Împăratul Irod a auzit vorbindu-se despre Isus, al cărui Nume ajunsese vestit; și a zis: "Ioan Botezătorul a înviat din morți, și de aceea lucrează aceste puteri prin el."

Mat 14.1;Luc 9.7;

15Alții ziceau: "Este Ilie." Iar alții ziceau: "Este un prooroc ca unul din prooroci."

Mat 16.14;Mar 8.28;

16Dar Irod, când a auzit lucrul acesta, zicea: "Ioan acela, căruia i-am tăiat capul, a înviat din morți."

Mat 14.2;Luc 3.19;

17Căci Irod însuși trimisese să prindă pe Ioan, și-l legase în temniță, din pricina Irodiadei, nevasta fratelui său Filip, pentru că o luase de nevastă.

18Și Ioan zicea lui Irod: "Nu-ți este îngăduit să ții pe nevasta fratelui tău!"

Lev 18.16;Lev 20.21;

19Irodiada avea necaz pe Ioan, și voia să-l omoare. Dar nu putea,

20căci Irod se temea de Ioan, fiindcă îl știa om neprihănit și sfânt; îl ocrotea, și, când îl auzea, de multe ori sta în cumpănă, neștiind ce să facă; și-l asculta cu plăcere.

Mat 14.5;Mat 21.26;

21Totuși a venit o zi cu bun prilej, când Irod își prăznuia ziua nașterii, și a dat un ospăț boierilor săi, mai marilor oastei și fruntașilor Galileii.

Mat 14.6;Fac 40,20;

22Fata Irodiadei a intrat la ospăț, a jucat, și a plăcut lui Irod și oaspeților lui. Împăratul a zis fetei: "Cere-mi orice vrei, și-ți voi da."

23Apoi a adăugat cu jurământ: "Orice-mi vei cere, îți voi da, fie și jumătate din împărăția mea."

Est 5.3-6;Est 7.2;

24Fata a ieșit afară, și a zis mamei sale: "Ce să cer? Și mama sa i-a răspuns: "Capul lui Ioan Botezătorul."

25Ea s-a grăbit să vină îndată la Împărat, și i-a făcut următoarea cerere: "Vreau să-mi dai îndată, într-o farfurie, capul lui Ioan Botezătorul."

26Împăratul s-a întristat foarte mult; dar, din pricina jurămintelor sale și din pricina oaspeților, n-a vrut să zică nu.

Mat 14.9;

27A trimis îndată un ostaș de pază, cu porunca de a aduce capul lui Ioan Botezătorul. Ostașul de pază s-a dus și a tăiat capul lui Ioan în temniță,

28l-a adus pe o farfurie, l-a dat fetei, și fata l-a dat mamei sale.

29Ucenicii lui Ioan, când au auzit acest lucru, au venit de i-au ridicat trupul, și l-au pus într-un mormânt.

Înmulțirea pâinilor.

30Apostolii s-au adunat la Isus, și I-au spus tot ce făcuseră și tot ce învățaseră pe oameni.

Luc 9.10;

31Isus le-a zis: "Veniți singuri la o parte, într-un loc pustiu, și odihniți-vă puțin." Căci erau mulți care veneau și se duceau, și ei n-aveau vreme nici să mănânce.

Mat 14.13;Mar 3.20;

32Au plecat dar cu corabia, ca să se ducă într-un loc pustiu, la o parte.

Mat 14.13;

33Oamenii i-au văzut plecând, și i-au cunoscut; au alergat pe jos din toate cetățile, și au venit înaintea lor în locul în care se duceau ei.

34Când a ieșit din corabie, Isus a văzut mult norod; și I s-a făcut milă de ei, pentru că erau ca niște oi care n-aveau păstor; și a început să-i învețe multe lucruri.

Mat 9.36;Mat 14.14;Luc 9.11;

35Fiindcă ziua era pe sfârșite, ucenicii s-au apropiat de El și I-au zis: "Locul acesta este pustiu și ziua este pe sfârșite.

Mat 14.15;Luc 9.12;

36Dă-le drumul să se ducă în cătunele și satele de primprejur, ca să-și cumpere pâine, fiindcă n-au ce mânca."

37"Dați-le voi să mănânce", le-a răspuns Isus. Dar ei I-au zis: "Oare să ne ducem să cumpărăm pâini de două sute de lei, și să le dăm să mănânce?"

Num 11.13-22;2Împ 4.43;

38Și El i-a întrebat: "Câte pâini aveți? Duceți-vă de vedeți." S-au dus de au văzut câte pâini au, și au răspuns: "Cinci, și doi pești."

Mat 14.17;Luc 9.13;Ioan 6.9;Mat 15.34;Mar 8.5;

39Atunci le-a poruncit să-i așeze pe toți, cete-cete, pe iarba verde.

40Și au șezut jos în cete de câte o sută și de câte cincizeci.

41El a luat cele cinci pâini și cei doi pești. Și-a ridicat ochii spre cer, și a rostit binecuvântarea. Apoi a frânt pâinile și le-a dat ucenicilor, ca ei să le împartă norodului. Asemenea și cei doi pești, i-a împărțit la toți.

1Sam 9.13;Mat 26.26;

42Au mâncat toți și s-au săturat;

43și au ridicat douăsprezece coșuri pline cu fărâmituri de pâine și cu ce mai rămăsese din pești.

44Cei ce mâncaseră pâinile, erau cinci mii de bărbați.

Isus umblă pe mare.

45Îndată, Isus a silit pe ucenicii Săi să intre în corabie, și să treacă înaintea Lui de cealaltă parte, spre Betsaida. În timpul acesta, El avea să dea drumul norodului.

Mat 14.22;Ioan 6.17;

46După ce Și-a luat rămas bun de la norod, S-a dus în munte, ca să Se roage.

47Când s-a înserat, corabia era în mijlocul mării, iar Isus era singur pe țărm.

Mat 14.23;Ioan 6.16-17;

48A văzut pe ucenici că se necăjesc cu vâslirea, căci vântul le era împotrivă. Și într-a patra strajă din noapte, a mers la ei, umblând pe mare, și voia să treacă pe lângă ei.

Luc 24.28;

49Când L-au văzut ei umblând pe mare, li s-a părut că este o nălucă, și au țipat;

50pentru că toți L-au văzut, și s-au înspăimântat. Isus a vorbit îndată cu ei, și le-a zis: "Îndrăzniți, Eu sunt, nu vă temeți!"

51Apoi S-a suit la ei în corabie, și a stat vântul. Ei au rămas uimiți și înmărmuriți,

52căci nu înțeleseseră minunea cu pâinile, fiindcă le era inima împietrită.

Mar 8.17-18;Mar 3.5;Mar 16.14;

Vindecări la Ghenezaret.

53După ce au trecut marea, au venit în ținutul Ghenezaretului, și au tras la mal.

Mat 14.34;

54Când au ieșit din corabie, oamenii au cunoscut îndată pe Isus,

55au alergat prin toate împrejurimile, și au început să aducă pe bolnavi în paturi, pretutindeni pe unde se auzea că era El.

56Oriunde intra El, în sate, în cetăți sau în cătune, puneau pe bolnavi pe piețe, și-L rugau să le dea voie doar să se atingă de poalele hainei Lui. Și toți câți se atingeau de El, erau tămăduiți.

Mat 9.20;Mar 5.27-28;Fapt 19.12;

Fariseii și datina bătrânilor.

## 1 2 4 < 7 > 10 12 14 16

1Fariseii și câțiva cărturari, veniți din Ierusalim, s-au adunat la Isus.

Mat 15.1;

2Ei au văzut pe unii din ucenicii Lui prânzind cu mâinile necurate, adică nespălate. -

3Fariseii, însă, și toți Iudeii nu mănâncă fără să-și spele cu mare băgare de seamă mâinile, după datina bătrânilor.

4Și când se întorc din piață, nu mănâncă decât după ce s-au scăldat. Sunt multe alte obiceiuri pe care au apucat ei să le țină, precum: spălarea paharelor, a ulcioarelor, a căldărilor și a paturilor. -

5Și Fariseii și cărturarii L-au întrebat: "Pentru ce nu se țin ucenicii Tăi de datina bătrânilor, ci prânzesc cu mâinile nespălate?"

Mat 15.2;

6Isus le-a răspuns: "Fățarnicilor, bine a prorocit Isaia despre voi, după cum este scris: "Norodul acesta Mă cinstește cu buzele, dar inima lui este departe de Mine.

Isa 29.13;Mat 15.8;

7Degeaba Mă cinstesc ei, dând învățături care nu sunt decât niște porunci omenești."

8Voi lăsați porunca lui Dumnezeu, și țineți datina așezată de oameni, precum: spălarea ulcioarelor și a paharelor, și faceți multe alte lucruri de acestea."

9El le-a mai zis: "Ați desființat frumos porunca lui Dumnezeu, ca să țineți datina voastră.

10Căci Moise a zis: "Să cinstești pe tatăl tău și pe mama ta"; și: "Cine va grăi de rău pe tatăl său sau pe mama sa, să fie pedepsit cu moartea."

Ex 20.12;Deut 5.16;Mat 15.4;Ex 21.17;Lev 20.9;Prov 20.20;

11Voi, dimpotrivă, ziceți: "Dacă un om va spune tatălui său sau mamei sale: "Ori cu ce te-aș putea ajuta, este "Corban", adică dat lui Dumnezeu, face bine;

Mat 15.5;Mat 23.18;

12și nu-l mai lăsați să facă nimic pentru tatăl sau pentru mama sa.

13Și așa, ați desființat Cuvântul lui Dumnezeu, prin datina voastră. Și faceți multe alte lucruri de felul acesta!"

Ce spurcă pe om.

14În urmă, a chemat din nou noroadele la Sine, și le-a zis: "Ascultați-Mă toți și înțelegeți.

Mat 15.10;

15Afară din om nu este nimic care, intrând în el, să-l poată spurca; dar ce iese din om, aceea-l spurcă.

16Dacă are cineva urechi de auzit, să audă."

Mat 11.15;

17După ce a intrat în casă, pe când era departe de norod, ucenicii Lui L-au întrebat despre pilda aceasta.

Mat 15.15;

18El le-a zis: "Și voi sunteți așa de nepricepuți? Nu înțelegeți că nimic din ce intră în om de afară, nu-l poate spurca?

19Fiindcă nu intră în inima lui, ci în pântece, și apoi este dat afară în hazna?" A zis astfel, făcând toate bucatele curate.

20El le-a mai zis: "Ce iese din om, aceea spurcă pe om.

21Căci dinăuntru, din inima oamenilor, ies gândurile rele, preacurviile, curviile, uciderile,

Gen 6.5;Gen 8.21;Mat 15.19;

22furtișagurile, lăcomiile, vicleșugurile, înșelăciunile, faptele de rușine, ochiul rău, hula, trufia, nebunia.

23Toate aceste lucruri rele ies dinăuntru, și spurcă pe om."

Femeia Cananeancă.

24Isus a plecat de acolo, și S-a dus în ținutul Tirului și al Sidonului. A intrat într-o casă, dorind să nu știe nimeni că este acolo; dar n-a putut să rămână ascuns.

Mat 15.21;

25Căci îndată, o femeie, a cărei fetiță era stăpânită de un duh necurat, a auzit vorbindu-se despre El, și a venit de s-a aruncat la picioarele Lui.

26Femeia aceasta era o grecoaică, de obârșie Siro-feniciană. Ea îl ruga să scoată pe dracul din fiica ei.

27Isus i-a zis: "Lasă să se sature mai întâi copiii; căci nu este bine să iei pâinea copiilor, și s-o arunci la căței."

28"Da, Doamne", I-a răspuns ea; "dar și cățeii de sub masă mănâncă din fărâmiturile copiilor."

29Atunci Isus i-a zis: "Pentru vorba aceasta, du-te; a ieșit dracul din fiica ta."

30Și când a intrat femeia în casa ei, a găsit pe copilă culcată în pat; și ieșise dracul din ea.

Vindecarea unui surdo-mut.

31Isus a părăsit ținutul Tirului, și a venit iarăși prin Sidon la marea Galileii, trecând prin ținutul Decapole.

Mat 15.29;

32I-au adus un surd, care vorbea cu anevoie, și L-au rugat să-Și pună mâinile peste el.

Mat 9.32;Luc 11.14;

33El l-a luat la o parte din norod, i-a pus degetele în urechi, și i-a atins limba cu scuipatul Lui.

Mar 8.23;Ioan 9.6;

34Apoi, Și-a ridicat ochii spre cer, a suspinat, și a zis: "Efata", adică: "Deschide-te!"

Mar 6.41;Ioan 11.41;Ioan 17.1;Ioan 11.33-38;

35Îndată, i s-au deschis urechile, i s-a dezlegat limba, și a vorbit foarte deslușit.

Isa 35.5-6;Mat 11.5;

36Isus le-a poruncit să nu spună nimănui; dar cu cât le poruncea mai mult, cu atât Îl vesteau mai mult.

Mar 5.43;

37Ei erau uimiți peste măsură de mult, și ziceau: "Toate le face de minune; chiar și pe surzi îi face să audă, și pe muți să vorbească."

A doua înmulțire a pâinilor.

## 1 2 4 6 < 8 > 10 12 14 16

1În zilele acelea, fiindcă se strânsese din nou mult norod, și n-avea ce mânca, Isus a chemat pe ucenicii Săi, și le-a zis:

Mat 15.32;

2"Mi-e milă de norodul acesta; căci iată că de trei zile stau lângă Mine, și n-au ce mânca.

3Dacă le voi da drumul acasă flămânzi, au să leșine de foame pe drum, fiindcă unii din ei au venit de departe."

4Ucenicii I-au răspuns: "Cum ar putea cineva să sature cu pâine pe oamenii aceștia, aici într-un loc pustiu?"

5"Câte pâini aveți?" i-a întrebat Isus. "Șapte", I-au răspuns ei.

Mat 15.34;Mar 6.38;

6Atunci a poruncit norodului să șadă pe pământ; a luat cele șapte pâini; și, după ce a mulțumit lui Dumnezeu, le-a frânt și le-a dat ucenicilor Săi ca să le împartă; și ei le-au împărțit norodului.

7Mai aveau și câțiva peștișori: și Isus, după ce i-a binecuvântat, a poruncit să-i împartă și pe aceia.

Mat 14.19;Mar 6.41;

8Au mâncat și s-au săturat; și au ridicat șapte coșnițe, pline cu rămășițele de fărâmituri.

9Erau aproape patru mii de inși. În urmă Isus le-a dat drumul.

Aluatul Fariseilor.

10Isus a intrat îndată în corabie cu ucenicii Săi, și a venit în părțile Dalmanutei.

Mat 15.33;

11Fariseii au venit deodată, și au început o ceartă de vorbe cu Isus; și, ca să-L pună la încercare, I-au cerut un semn din cer.

Mat 12.38;Mat 16.1;Ioan 6.30;

12Isus a suspinat adânc în duhul Său, și a zis: "Pentru ce cere neamul acesta un semn? Adevărat vă spun că neamului acestuia nu i se va da deloc un semn."

13Apoi i-a lăsat, și a intrat iarăși în corabie, ca să treacă de cealaltă parte.

14Ucenicii uitaseră să ia pâini; cu ei în corabie n-aveau decât o pâine.

Mat 16.5;

15Isus le dădea în grijă, și le zicea: "Luați seama, să vă păziți bine de aluatul Fariseilor și de aluatul lui Irod!"

Mat 16.6;Luc 12.11;

16Ucenicii se gândeau și ziceau între ei: "Fiindcă n-avem pâini."

Mat 16.7;

17Isus a înțeles lucrul acesta, și le-a zis: "Pentru ce vă gândiți că n-aveți pâini? Tot nu pricepeți și tot nu înțelegeți? Aveți inima împietrită?

Mar 6.52;

18Aveți ochi, și nu vedeți? Aveți urechi, și nu auziți? Și nu vă aduceți aminte deloc?

19Când am frânt cele cinci pâini la cei cinci mii de bărbați, câte coșuri pline cu fărâmituri ați ridicat?" "Douăsprezece", I-au răspuns ei.

Mat 14.20;Mar 6.43;Luc 9.17;Ioan 6.13;

20"Și când am frânt cele șapte pâini la cei patru mii de bărbați, câte coșnițe pline cu fărâmituri ați ridicat?" "Șapte", I-au răspuns ei.

Mat 15.37;Mar 8.8;

21Și El le-a zis: "Tot nu înțelegeți?"

Mar 6.52;Mar 8.17;

Vindecarea unui orb la Betsaida.

22Au venit la Betsaida; au adus la Isus un orb, și L-au rugat să Se atingă de el.

23Isus a luat pe orb de mână, și l-a scos afară din sat; apoi i-a pus scuipat pe ochi, Și-a pus mâinile peste el, și l-a întrebat: "Vezi ceva?"

Mar 7.33;

24El s-a uitat, și a zis: "Văd niște oameni umblând, dar mi se par ca niște copaci."

25Isus i-a pus din nou mâinile pe ochi; i-a spus să se uite țintă; și când s-a uitat, a fost tămăduit, și a văzut toate lucrurile deslușit.

26Atunci Isus l-a trimis acasă, și i-a zis: "Să nu intri în sat, și nici să nu spui cuiva în sat."

Mat 8.4;Mar 5.43;

Mărturisirea lui Petru.

27Isus a plecat cu ucenicii Săi în satele Cezareii lui Filip. Pe drum le-a pus următoarea întrebare: "Cine zic oamenii că sunt Eu?"

Mat 16.13;Luc 9.18;

28Ei I-au răspuns: "Ioan Botezătorul; alții: Ilie; alții: Unul din prooroci."

Mat 14.2;

29"Dar voi", i-a întrebat El, "cine ziceți că sunt Eu?" "Tu ești Hristosul!" I-a răspuns Petru.

Mat 16.16;Mat 6.69;Mat 11.27;

30Isus le-a poruncit cu tărie să nu spună nimănui lucrul acesta despre El.

Mat 16.20;

Isus vestește patimile și moartea Sa.

31Atunci a început să-i învețe că Fiul omului trebuie să pătimească mult, să fie tăgăduit de bătrâni, de preoții cei mai de seamă și de cărturari, să fie omorât, și după trei zile să învie.

Mat 16.21;Mat 17.22;Luc 9.22;

32Le spunea lucrurile acestea pe față. Petru însă L-a luat de o parte, și a început să-L mustre.

33Dar Isus S-a întors și S-a uitat la ucenicii Săi, a mustrat pe Petru, și i-a zis: "Înapoia Mea, Satano! Fiindcă tu nu te gândești la lucrurile lui Dumnezeu, ci la lucrurile oamenilor."

34Apoi a chemat la El norodul împreună cu ucenicii Săi, și le-a zis: "Dacă voiește cineva să vină după Mine, să se lepede de sine însuși, să-și ia crucea, și să Mă urmeze.

Mat 10.38;Mat 16.24;Luc 9.23;Luc 14.27;

35Căci oricine va vrea să-și scape viața, o va pierde; dar oricine își va pierde viața din pricina Mea și din pricina Evangheliei, o va mântui.

Ioan 12.25;

36Și ce folosește unui om să câștige toată lumea, dacă își pierde sufletul?

37Sau ce va da un om în schimb pentru sufletul său?

38Pentru că de oricine se va rușina de Mine și de cuvintele Mele, în acest neam preacurvar și păcătos, Se va rușina și Fiul omului, când va veni în slava Tatălui Său împreună cu sfinții îngeri."

Mat 10.33;Luc 9.26;Luc 12.9;Rom 1.16;2Tim 1.8;2Tim 2.12;

## 1 2 4 6 < 9 > 12 14 16

1El le-a mai zis: "Adevărat vă spun, că sunt unii din cei ce stau aici, care nu vor muri până nu vor vedea împărăția lui Dumnezeu venind cu putere."

Mat 16.28;Luc 9.27;Mat 24.30;Mat 25.31;Luc 22.18;

Schimbarea la față.

2După șase zile, Isus a luat cu El pe Petru, pe Iacov și pe Ioan, și i-a dus singuri de o parte pe un munte înalt. Acolo S-a schimbat la față înaintea lor.

Mat 17.1;Luc 9.28;

3Hainele Lui s-au făcut strălucitoare și foarte albe, de o albeață pe care nici un înălbitor de pe pământ n-o poate da.

Dan 7.9;Mat 28.3;

4Ilie li s-a arătat împreună cu Moise, și sta de vorbă cu Isus.

5Petru a luat cuvântul, și a zis lui Isus: "Învățătorule, este bine să stăm aici; să facem trei colibe: una pentru Tine, una pentru Moise, și una pentru Ilie."

6Căci nu știa ce să zică, atât de mare spaimă îi apucase.

7A venit un nor și i-a acoperit cu umbra lui; și din nor s-a auzit un glas, care zicea: "Acesta este Fiul Meu preaiubit: de El să ascultați!"

8Îndată, ucenicii s-au uitat împrejur, și n-au mai văzut pe nimeni decât pe Isus singur cu ei.

9Pe când se pogorau de pe munte, Isus le-a poruncit să nu spună nimănui ce au văzut, până va învia Fiul omului dintre cei morți.

Mat 17.9;

10Ei au păstrat în ei lucrul acesta, și se întrebau între ei ce să însemne învierea aceea dintre cei morți,

11Ucenicii I-au pus următoarea întrebare: "Pentru ce zic cărturarii că trebuie să vină întâi Ilie?"

Mat 4.5;Mat 17.10;

12El le-a răspuns: "Ilie va veni întâi; și va așeza din nou toate lucrurile; tot așa după cum este scris despre Fiul omului că trebuie să pătimească mult și să fie defăimat.

Ps 22.6;Isa 53.2;Dan 9.26;Luc 23.11;Filip 2.7;

13Dar Eu vă spun că Ilie a și venit, și ei i-au făcut ce au vrut, după cum este scris despre el."

Mat 11.14;Mat 17.12;Luc 1.17;

Vindecarea unui îndrăcit.

14Când au ajuns la ucenici, au văzut mult norod împrejurul lor și pe cărturari întrebându-se cu ei.

Mat 17.14;Luc 9.37;

15De îndată ce a văzut norodul pe Isus, s-a mirat, și a alergat la El să I se închine.

16El i-a întrebat: "Despre ce vă întrebați cu ei?"

17Și un om din norod I-a răspuns: "Învățătorule, am adus la Tine pe fiul meu, care este stăpânit de un duh mut.

Mat 17.14;Luc 9.38;

18Oriunde îl apucă, îl trântește la pământ. Copilul face spumă la gură, scrâșnește din dinți, și rămâne țeapăn. M-am rugat de ucenicii Tăi să scoată duhul, și n-au putut."

19"O neam necredincios!" le-a zis Isus. "Până când voi fi cu voi? Până când vă voi suferi? Aduceți-l la Mine."

20L-au adus la El. Și, cum a văzut copilul pe Isus, duhul l-a scuturat cu putere; copilul a căzut la pământ, și se zvârcolea făcând spumă la gură.

Mar 1.26;Luc 9.42;

21Isus a întrebat pe tatăl lui: "Câtă vreme este de când îi vine așa?" "Din copilărie", a răspuns el.

22"Și de multe ori duhul l-a aruncat când în foc, când în apă, ca să-l omoare. Dar dacă poți face ceva, fie-Ți milă de noi și ajută-ne."

23Isus a răspuns: "Tu zici: "Dacă poți!"... Toate lucrurile sunt cu putință celui ce crede!"

Mat 17.20;Mar 11.23;Luc 17.6;Ioan 11.40;

24Îndată tatăl copilului a strigat cu lacrimi: "Cred, Doamne! Ajută necredinței mele!"

25Când a văzut Isus că norodul vine în fuga mare spre El, a mustrat duhul necurat, și i-a zis: "Duh mut și surd, îți poruncesc să ieși afară din copilul acesta, și să nu mai intri în el."

26Și duhul a ieșit, țipând și scuturându-l cu mare putere. Copilul a rămas ca mort, așa că mulți ziceau: "A murit!"

27Dar Isus l-a apucat de mână, și l-a ridicat. Și el s-a sculat în picioare.

28Când a intrat Isus în casă, ucenicii Lui L-au întrebat deoparte: "Noi de ce n-am putut să scoatem duhul acesta?"

Mat 17.19;

29"Acest soi de draci", le-a zis El, "nu poate ieși decât prin rugăciune și post."

Isus vestește moartea și învierea Sa.

30Au plecat de acolo, și au trecut prin Galilea. Isus nu voia să știe nimeni că trece.

31Căci învăța pe ucenicii Săi, și zicea: "Fiul omului va fi dat în mâinile oamenilor; ei Îl vor omorî, și a treia zi după ce-L vor omorî, va învia."

Mat 17.22;Luc 9.44;

32Dar ucenicii nu înțelegeau cuvintele acestea, și se temeau să-L întrebe.

Cine este cel mai mare ?

33Apoi au venit la Capernaum. Când era în casă, Isus i-a întrebat: "Despre ce vorbeați unul cu altul pe drum?"

Mat 18.1;Luc 9.46;Luc 22.24;

34Dar ei tăceau, pentru că pe drum se certaseră între ei, ca să știe cine este cel mai mare.

35Atunci Isus a șezut jos, a chemat pe cei doisprezece, și le-a zis: "Dacă vrea cineva să fie cel dintâi, trebuie să fie cel mai de pe urmă din toți și slujitorul tuturor!"

Mat 20.26-27;Mar 10.43;

36Și a luat un copilaș, și l-a așezat în mijlocul lor; apoi l-a luat în brațe, și le-a zis:

Mat 18.2;Mar 10.16;

37"Oricine primește pe unul din acești copilași, în Numele Meu, Mă primește pe Mine; și oricine Mă primește pe Mine, nu Mă primește pe Mine, ci pe Cel ce M-a trimis pe Mine."

Mat 10.40;Luc 9.48;

Pricinile de păcătuire.

38Ioan I-a zis: "Învățătorule, noi am văzut pe un om scoțând draci în Numele Tău; și l-am oprit, pentru că nu venea după noi."

Num 11.28;Luc 9.49;

39"Nu-l opriți", a răspuns Isus, "căci nu este nimeni, care să facă minuni în Numele Meu, și să Mă poată grăi de rău îndată după aceea.

1Cor 12.3;

40Cine nu este împotriva noastră, este pentru noi.

Mat 12.30;

41Și oricine vă va da de băut un pahar cu apă, în Numele Meu, pentru că sunteți ucenici ai lui Hristos, adevărat vă spun că nu-și va pierde răsplata.

Mat 10.42;

42Dar, dacă va face cineva să păcătuiască pe unul din acești micuți, care cred în Mine, ar fi mai bine pentru el să i se lege de gât o piatră mare de moară și să fie aruncat în mare.

Mat 18.6;Luc 17.1;

43Dacă mâna ta te face să cazi în păcat, taie-o; este mai bine pentru tine să intri ciung în viață, decât să ai două mâini, și să mergi în gheenă, în focul care nu se stinge,

Deut 13.6;Mat 5.29;Mat 18.8;

44unde viermele lor nu moare, și focul nu se stinge.

Isa 66.24;

45Dacă piciorul tău te face să cazi în păcat, taie-l; este mai bine pentru tine să intri în viață șchiop, decât să ai două picioare, și să fii aruncat în gheenă, în focul care nu se stinge,

46unde viermele lor nu moare, și focul nu se stinge.

47Și dacă ochiul tău te face să cazi în păcat, scoate-l; este mai bine pentru tine să intri în Împărăția lui Dumnezeu numai cu un ochi, decât să ai doi ochi și să fii aruncat în focul gheenei,

48unde viermele lor nu moare și focul nu se stinge.

49Pentru că fiecare om va fi sărat cu foc, și orice jertfă va fi sărată cu sare.

Lev 2.13;Ezec 43.24;

50Sarea este bună; dar dacă sarea își pierde puterea de a săra, cu ce îi veți da înapoi puterea aceasta? Să aveți sare în voi înșivă, și să trăiți în pace unii cu alții."

Mat 5.13;Luc 14.34;Efes 4.29;Col 4.6;Rom 12.18;Rom 14.19;2Cor 13.11;Evr 12.14;

Desfacerea căsătoriei.

## 1 2 4 6 8 < 10 > 12 14 16

1Isus a plecat de acolo, și a venit în ținutul Iudeii, dincolo de Iordan. Gloatele s-au adunat din nou la El; și, după obiceiul Său, a început iarăși să-i învețe.

Mat 19.1;Ioan 10.40;Ioan 11.7;

2Au venit la El Fariseii; și, ca să-L ispitească, L-au întrebat dacă este îngăduit unui bărbat să-și lase nevasta.

Mat 13.3;

3Drept răspuns, El le-a zis: "Ce v-a poruncit Moise?"

4"Moise", au zis ei, "a dat voie ca bărbatul să scrie o carte de despărțire, și s-o lase."

Deut 24.1;Mat 5.31;Mat 19.7;

5Isus le-a zis: "Din pricina împietririi inimii voastre v-a scris Moise porunca aceasta.

6Dar de la începutul lumii, "Dumnezeu i-a făcut parte bărbătească și parte femeiască.

Gen 1.27;Gen 5.2;

7De aceea va lăsa omul pe tatăl său și pe mama sa, și se va lipi de nevasta sa.

Gen 2.24;1Cor 5.16;Efes 5.31;

8Și cei doi vor fi un singur trup." Așa că nu mai sunt doi, ci sunt un singur trup.

9Deci, ce a împreunat Dumnezeu, omul să nu despartă."

10În casă, ucenicii L-au întrebat iarăși asupra celor de mai sus.

11El le-a zis: "Oricine își lasă nevasta, și ia pe alta de nevastă, preacurvește față de ea;

Mat 5.32;Mat 19.9;Luc 16.18;Rom 7.3;1Cor 7.10-11;

12și dacă o nevastă își lasă bărbatul, și ia pe altul de bărbat, preacurvește."

Copilașii.

13I-au adus niște copilași, ca să Se atingă de ei. Dar ucenicii au certat pe cei ce îi aduceau.

Mat 19.13;Luc 18.15;

14Când a văzut Isus acest lucru, S-a mâniat, și le-a zis: "Lăsați copilașii să vină la Mine, și nu-i opriți; căci Împărăția lui Dumnezeu este a celor ca ei.

1Cor 14.20;1Pet 2.2;

15Adevărat vă spun că, oricine nu va primi Împărăția lui Dumnezeu ca un copilaș, cu nici un chip nu va intra în ea!"

Mat 18.3;

16Apoi i-a luat în brațe, și i-a binecuvântat, punându-Și mâinile peste ei.

Tânărul bogat.

17Tocmai când era gata să pornească la drum, a alergat la El un om, care a îngenuncheat înaintea Lui, și L-a întrebat: "Bunule Învățător, ce să fac ca să moștenesc viața veșnică?"

Mat 19.16;Luc 18.18;

18"Pentru ce Mă numești bun?" i-a zis Isus. "Nimeni nu este bun decât Unul singur: Dumnezeu.

19Cunoști poruncile: "Să nu preacurvești; să nu ucizi; să nu furi; să nu faci o mărturisire mincinoasă; să nu înșeli; să cinstești pe tatăl tău și pe mama ta."

Ex 20;Rom 13.9;

20El I-a răspuns: "Învățătorule, toate aceste lucruri le-am păzit cu grijă din tinerețea mea."

21Isus S-a uitat țintă la el, l-a iubit, și i-a zis: "Îți lipsește un lucru; du-te de vinde tot ce ai, dă la săraci, și vei avea o comoară în cer. Apoi vino, ia-ți crucea, și urmează-Mă."

Mat 6.19-20;Mat 19.21;Luc 12.33;Luc 16.9;

22Mâhnit de aceste cuvinte, omul acesta a plecat întristat de tot; căci avea multe avuții.

23Isus S-a uitat împrejurul Lui, și a zis ucenicilor Săi: "Cât de anevoie vor intra în Împărăția lui Dumnezeu cei ce au avuții!"

Mat 19.23;Luc 18.24;

24Ucenicii au rămas uimiți de cuvintele Lui. Isus a luat din nou cuvântul, și le-a zis: "Fiilor, cât de anevoie este pentru cei ce se încred în bogății, să intre în Împărăția lui Dumnezeu!

Iov 31.24;Ps 52.7;Ps 62.10;1Tim 6.17;

25Mai lesne este să treacă o cămilă prin urechea unui ac, decât să intre un om bogat în Împărăția lui Dumnezeu!"

26Ucenicii au rămas și mai uimiți, și au zis unii către alții: "Cine poate atunci să fie mântuit?"

27Isus S-a uitat țintă la ei, și le-a zis: "Lucrul acesta este cu neputință la oameni, dar nu la Dumnezeu; pentru că toate lucrurile sunt cu putință la Dumnezeu."

Ier 32.17;Mat 19.26;Luc 1.37;

Moștenirea vieții veșnice.

28Petru a început să-I zică: "Iată că noi am lăsat totul, și Te-am urmat."

Mat 19.27;Luc 18.28;

29Isus a răspuns: "Adevărat vă spun că nu este nimeni, care să fi lăsat casă, sau frați, sau surori, sau tată, sau mamă, sau nevastă, sau copii, sau holde, pentru Mine și pentru Evanghelie,

30și să nu primească acum, în veacul acesta, de o sută de ori mai mult: case, frați, surori, mame, copii și holde, împreună cu prigoniri; iar în veacul viitor, viața veșnică.

2Cron 25.9;Luc 18.30;

31Mulți din cei dintâi vor fi cei de pe urmă, și mulți din cei de pe urmă vor fi cei dintâi."

Mat 19.30;Mat 20.16;Luc 13.30;

Isus vestește moartea și învierea Sa.

32Ei erau pe drum și se suiau la Ierusalim; și Isus mergea înaintea lor. Ucenicii erau tulburați, și mergeau îngroziți după El. Isus a luat iarăși la El pe cei doisprezece și a început să le vorbească despre lucrurile care aveau să I se întâmple.

Mat 20.17;Luc 18.31;Mar 8.31;Mar 9.31;Luc 9.22;Luc 18.31;

33"Iată", a zis El, "ne suim la Ierusalim, și Fiul omului va fi dat în mâinile preoților celor mai de seamă și cărturarilor. Ei Îl vor osândi la moarte, și-L vor da în mâinile Neamurilor,

34care își vor bate joc de El, Îl vor bate cu nuiele, Îl vor scuipa și-L vor omorî; dar, după trei zile, va învia."

Cererea fiilor lui Zebedei.

35Fiii lui Zebedei, Iacov și Ioan, au venit la Isus și I-au zis: "Învățătorule, am vrea să ne faci ce-Ți vom cere."

Mat 20.20;

36El le-a zis: "Ce voiți să vă fac?"

37"Dă-ne", I-au zis ei, "să ședem unul la dreapta Ta și altul la stânga Ta, când vei fi îmbrăcat în slava Ta."

38Isus le-a răspuns: "Nu știți ce cereți. Puteți voi să beți paharul, pe care am să-l beau Eu, sau să fiți botezați cu botezul cu care am să fiu botezat Eu?"

39"Putem", au zis ei. Și Isus le-a răspuns: "Este adevărat că paharul pe care-l voi bea Eu, îl veți bea, și cu botezul cu care voi fi botezat Eu, veți fi botezați;

40dar cinstea de a ședea la dreapta sau la stânga Mea, nu atârnă de Mine s-o dau, ci ea este numai pentru aceia pentru care a fost pregătită."

41Cei zece, când au auzit lucrul acesta, au început să se mânie pe Iacov și pe Ioan.

Mat 20.24;

42Isus i-a chemat la El, și le-a zis: "Știți că cei priviți drept cârmuitori ai neamurilor, domnesc peste ele, și mai marii lor le poruncesc cu stăpânire.

Luc 22.25;

43Dar între voi să nu fie așa. Ci oricare va vrea să fie mare între voi, să fie slujitorul vostru;

Mat 20.26-28;Mar 9.35;Luc 9.48;

44și oricare va vrea să fie cel dintâi între voi, să fie robul tuturor.

45Căci Fiul omului n-a venit să I se slujească, ci El să slujească și să-Și dea viața răscumpărare pentru mulți!"

Ioan 13.14;Filip 2.7;Mat 20.28;1Tim 2.6;Tit 2.14;

Orbul Bartimeu.

46Au ajuns la Ierihon. Și pe când ieșea Isus din Ierihon cu ucenicii Săi și cu o mare mulțime de oameni, fiul lui Timeu, Bartimeu, un cerșetor orb, ședea jos lângă drum, și cerea de milă.

Mat 20.29;Luc 18.35;

47El a auzit că trece Isus din Nazaret, și a început să strige: "Isuse, Fiul lui David, ai milă de mine!"

48Mulți îl certau să tacă; dar el și mai tare striga: "Fiul lui David, ai milă de mine!"

49Isus S-a oprit, și a zis: "Chemați-l!" Au chemat pe orb, și i-au zis: "Îndrăznește, scoală-te, căci te cheamă."

50Orbul și-a aruncat haina; a sărit, și a venit la Isus.

51Isus a luat cuvântul, și i-a zis: "Ce vrei să-ți fac?" "Rabuni", I-a răspuns orbul, "să capăt vederea."

52Și Isus i-a zis: "Du-te, credința ta te-a mântuit." Îndată orbul și-a căpătat vederea, și a mers pe drum după Isus.

Mat 9.22;

Intrarea în Ierusalim.

## 1 2 4 6 8 < 11 > 14 16

1Când s-au apropiat de Ierusalim, și au fost lângă Betfaghe și Betania, înspre muntele Măslinilor, Isus a trimis pe doi din ucenicii Săi,

Mat 21.1;Luc 19.29;Ioan 12.14;

2și le-a zis: "Duceți-vă în satul dinaintea voastră: îndată ce veți intra în el, veți găsi un măgăruș legat, pe care n-a încălecat încă nici un om; dezlegați-l și aduceți-Mi-l.

3Dacă vă va întreba cineva: "Pentru ce faceți lucrul acesta?" să răspundeți: "Domnul are trebuință de el. Și îndată îl va trimite înapoi aici."

4Ucenicii s-au dus, au găsit măgărușul legat afară lângă o ușă, la cotitura drumului, și l-au dezlegat.

5Unii din cei ce stăteau acolo, le-au zis: "Ce faceți? De ce dezlegați măgărușul acesta?"

6Ei au răspuns cum le poruncise Isus. Și i-au lăsat să plece.

7Au adus măgărușul la Isus, și-au aruncat hainele pe el, și Isus a încălecat pe el.

8Mulți oameni își așterneau hainele pe drum, iar alții presărau ramuri, pe care le tăiaseră de pe câmp.

Mat 21.8;

9Cei ce mergeau înainte și cei ce veneau după Isus, strigau: "Osana! Binecuvântat este cel ce vine în Numele Domnului!

Ps 118.29;

10Binecuvântată este Împărăția care vine, Împărăția părintelui nostru David! Osana în cerurile prea înalte!"

Ps 148.1;

11Isus a intrat în Ierusalim, și S-a dus în Templu. După ce S-a uitat la toate lucrurile de jur împrejur, fiindcă era pe înserate, a plecat la Betania, cu cei doisprezece.

Mat 21.12;

Smochinul blestemat.

12A doua zi, după ce au ieșit din Betania, Isus a flămânzit.

Mat 21.18;

13A zărit de departe un smochin, care avea frunze, și a venit să vadă poate va găsi ceva în el. S-a apropiat de smochin, dar n-a găsit decât frunze, căci nu era încă vremea smochinelor.

Mat 21.19;

14Atunci a luat cuvântul, și a zis smochinului: "În veac să nu mai mănânce nimeni rod din tine!" Și ucenicii au auzit aceste vorbe.

15Au ajuns în Ierusalim; și Isus a intrat în Templu. A început să scoată afară pe cei ce vindeau și cumpărau în Templu; a răsturnat mesele schimbătorilor de bani, și scaunele celor ce vindeau porumbei.

Mat 21.12;Luc 19.45;Ioan 2.14;

16Și nu lăsa pe nimeni să poarte vreun vas prin Templu.

17Și-i învăța și zicea: "Oare nu este scris: "Casa Mea se va chema o casă de rugăciune pentru toate neamurile?" Dar voi ați făcut din ea o peșteră de tâlhari."

Isa 56.7;Ier 7.11;

18Preoții cei mai de seamă și cărturarii, când au auzit cuvintele acestea, căutau cum să-L omoare; căci se temeau de El, pentru că tot norodul era uimit de învățătura Lui.

Mat 21.45-46;Luc 19.47;Mat 7.28;Mar 1.22;Luc 4.32;

19Ori de câte ori se însera, Isus ieșea afară din cetate.

Puterea credinței.

20Dimineața, când treceau pe lângă smochin, ucenicii l-au văzut uscat din rădăcini.

Mat 21.19;

21Petru și-a adus aminte de cele petrecute, și a zis lui Isus: "Învățătorule, uite că smochinul, pe care l-ai blestemat, s-a uscat."

22Isus a luat cuvântul, și le-a zis: "Aveți credință în Dumnezeu!

23Adevărat vă spun că, dacă va zice cineva muntelui acestuia: "Ridică-te și aruncă-te în mare", și dacă nu se va îndoi în inima lui, ci va crede că ce zice se va face, va avea lucrul cerut.

Mat 17.20;Mat 21.21;Luc 17.6;

24De aceea vă spun că, orice lucru veți cere, când vă rugați, să credeți că l-ați și primit, și-l veți avea.

Mat 7.7;Luc 11.9;Ioan 14.13;Ioan 15.7;Ioan 16.24;Iac 1.5-6;

25Și, când stați în picioare de vă rugați, să iertați orice aveți împotriva cuiva, pentru ca și Tatăl vostru care este în ceruri, să vă ierte greșelile voastre.

Mat 6.14;Col 3.13;

26Dar dacă nu iertați, nici Tatăl vostru care este în ceruri nu vă va ierta greșelile voastre.

Mat 18.35;

Puterea lui Isus.

27S-au dus din nou în Ierusalim. Și, pe când Se plimba Isus prin Templu, au venit la El preoții cei mai de seamă, cărturarii și bătrânii,

Mat 21.23;Luc 20.1;

28și I-au zis: "Cu ce putere faci Tu aceste lucruri? Și cine Ți-a dat puterea aceasta ca să le faci?"

29Isus le-a răspuns: "Am să vă pun și Eu o întrebare; răspundeți-Mi la ea, și apoi vă voi spune și Eu cu ce putere fac aceste lucruri.

30Botezul lui Ioan venea din cer ori de la oameni? Răspundeți-Mi!"

31Ei însă vorbeau astfel între ei: "Dacă răspundem: "Din cer", va zice: "Dar de ce nu l-ați crezut?"

32Și dacă vom răspunde: "De la oameni..." se temeau de norod, căci toți socoteau că Ioan a fost în adevăr un prooroc.

Mat 3.5;Mat 14.5;Mar 6.20;

33Atunci au răspuns lui Isus: "Nu știm." Și Isus le-a zis: "Nici Eu n-am să vă spun cu ce putere fac aceste lucruri."

Pilda vierilor.

## 1 2 4 6 8 10 < 12 > 14 16

1Isus a început pe urmă să le vorbească în pilde. "Un om a sădit o vie. A împrejmuit-o cu un gard, a săpat un teasc în ea, și a zidit un turn; apoi a arendat-o unor vieri și a plecat din țară.

Mat 21.33;Luc 29.9;

2La vremea roadelor, a trimis la vieri un rob, ca să ia de la ei din roadele viei.

3Vierii au pus mâna pe el, l-au bătut, și l-au trimis înapoi cu mâinile goale.

4A trimis iarăși la ei un alt rob; ei l-au rănit la cap, și l-au batjocorit.

5A mai trimis un altul, pe care l-au omorât; apoi a trimis mulți alții, dintre care, pe unii i-au bătut, iar pe alții i-au omorât.

6Mai avea un singur fiu preaiubit; la urmă, l-a trimis și pe el la ei. "Vor primi cu cinste pe fiul meu!" zicea el.

7Dar vierii aceia au zis între ei: "Iată moștenitorul; veniți să-l omorâm, și moștenirea va fi a noastră."

8Și au pus mâna pe el, l-au omorât, și i-au aruncat trupul afară din vie.

9Acum, ce va face stăpânul viei? Va veni, va nimici pe vierii aceia, și via o va da altora.

10Oare n-ați citit locul acesta din Scriptură: "Piatra pe care au lepădat-o zidarii, a ajuns să fie pusă în capul unghiului;

Ps 118.22;

11Domnul a făcut acest lucru, și este minunat în ochii noștri?"

12Ei căutau să-L prindă, dar se temeau de norod. Pricepuseră că împotriva lor spusese Isus pilda aceasta. Și L-au lăsat, și au plecat.

Mat 21.45-46;Mar 11.18;Ioan 7.25-44;

Birul Cezarului.

13Apoi au trimis la Isus pe unii din Farisei și din Irodiani, ca să-L prindă cu vorba.

Mat 22.15;Luc 20.20;

14Aceștia au venit, și I-au zis: "Învățătorule, știm că spui adevărul, și nu-Ți pasă de nimeni; căci nu cauți la fața oamenilor, și înveți pe oameni calea lui Dumnezeu în adevăr. Se cade să plătim bir Cezarului sau nu?

15Să plătim sau să nu plătim?" Isus le-a cunoscut fățărnicia, și le-a răspuns: "Pentru ce Mă ispitiți? Aduceți-Mi un ban (Grecește: dinar.) ca să-l văd."

16I-au adus un ban; și Isus i-a întrebat: "Chipul acesta și slovele scrise pe el, ale cui sunt?" "Ale Cezarului", I-au răspuns ei.

17Atunci Isus le-a zis: "Dați dar Cezarului ce este al Cezarului, și lui Dumnezeu ce este al lui Dumnezeu." Și se mirau foarte mult de El.

Despre înviere.

18Saducheii, care zic că nu este înviere, au venit la Isus și I-au pus următoarea întrebare:

Mat 22.23;Luc 20.27;Fapt 23.8;

19"Învățătorule, iată ce ne-a scris Moise: "Dacă moare fratele cuiva, și-i rămâne nevasta fără să aibă copii, fratele său să ia pe nevasta lui, și să ridice urmaș fratelui său."

Deut 25.5;

20Erau dar șapte frați. Cel dintâi s-a însurat, și a murit fără să lase urmaș.

21Al doilea a luat de nevastă pe văduvă, și a murit fără să lase urmaș. Tot așa și al treilea.

22Și nici unul din cei șapte n-a lăsat urmaș. După ei toți, a murit și femeia.

23La înviere, nevasta căruia dintre ei va fi ea? Căci toți șapte au avut-o de nevastă."

24Drept răspuns, Isus le-a zis: "Oare nu vă rătăciți voi, din pricină că nu pricepeți nici Scripturile, nici puterea lui Dumnezeu?

25Căci după ce vor învia din morți, nici nu se vor însura, nici nu se vor mărita, ci vor fi ca îngerii în ceruri.

1Cor 15.42-52;

26În ce privește învierea morților, oare n-ați citit în cartea lui Moise, în locul unde se vorbește despre "Rug", ce i-a spus Dumnezeu, când a zis: "Eu sunt Dumnezeul lui Avraam, Dumnezeul lui Isaac și Dumnezeul lui Iacov?"

Ex 3.6;

27Dumnezeu nu este un Dumnezeu al celor morți, ci al celor vii. Tare vă mai rătăciți!"

Cea mai mare poruncă.

28Unul din cărturari, care-i auzise vorbind, fiindcă știa că Isus răspunsese bine Saducheilor, a venit la El, și L-a întrebat: "Care este cea dintâi dintre toate poruncile?"

Mat 22.35;

29Isus i-a răspuns: "Cea dintâi este aceasta: "Ascultă Israele! Domnul, Dumnezeul nostru, este un singur Domn;"

Deut 6.4;Luc 10.27;

30și: "Să iubești pe Domnul, Dumnezeul tău, cu toată inima ta, cu tot sufletul tău, cu tot cugetul tău, și cu toată puterea ta"; iată porunca dintâi.

31Iar a doua este următoarea: "Să iubești pe aproapele tău ca pe tine însuți." Nu este altă poruncă mai mare decât acestea."

Lev 19.18;Mat 22.39;Rom 13.9;Gal 5.14;Iac 2.8;

32Cărturarul I-a zis: "Bine, Învățătorule. Adevărat ai zis că Dumnezeu este unul singur, că nu este altul afară de El,

Deut 4.39;Isa 45.6-14;Isa 46.9;

33și că a-L iubi cu toată inima, cu tot cugetul, cu tot sufletul, și cu toată puterea, și a iubi pe aproapele ca pe sine, este mai mult decât toate arderile de tot și decât "toate jertfele."

1Sam 15.22;Osea 6.6;Mic 6.6-8;

34Isus a văzut că a răspuns cu pricepere, și i-a zis: "Tu nu ești departe de Împărăția lui Dumnezeu." Și nimeni nu îndrăznea să-I mai pună întrebări.

Mat 22.46;

Al cui fiu este Hristosul ?

35Pe când învăța pe norod în Templu, Isus a zis: "Cum zic cărturarii că Hristosul este fiul lui David?

Mat 22.41;Luc 20.41;

36Însuși David, fiind insuflat de Duhul Sfânt, a zis: "Domnul a zis Domnului meu: "Șezi la dreapta Mea, până voi pune pe vrăjmașii Tăi sub picioarele Tale."

2Sam 23.2;Ps 110.1;

37Deci chiar David Îl numește Domn; atunci cum este El fiul lui?" Și gloata cea mare Îl asculta cu plăcere.

Mustrarea cărturarilor.

38În învățătura, pe care le-o dădea, Isus le zicea: "Păziți-vă de cărturari, cărora le place să umble în haine lungi, și să le facă lumea plecăciuni prin piețe.

Mar 4.2;Mat 23.1;Luc 20.46;Luc 11.43;

39Ei umblă după scaunele dintâi în sinagogi, și după locurile dintâi la ospețe;

40casele văduvelor le mănâncă, și fac rugăciuni lungi de ochii lumii. O mai mare osândă va veni peste ei."

Mat 23.14;

Văduva săracă.

41Isus ședea jos în fața vistieriei Templului, și Se uita cum arunca norodul bani în vistierie. Mulți, care erau bogați, aruncau mult.

Luc 21.1;2Împ 12.9;

42A venit și o văduvă săracă, și a aruncat doi bănuți, care fac un gologan.

43Atunci Isus a chemat pe ucenicii Săi, și le-a zis: "Adevărat vă spun că această văduvă săracă a dat mai mult decât toți cei ce au aruncat în vistierie;

2Cor 8.12;

44căci toți ceilalți au aruncat din prisosul lor, dar ea, din sărăcia ei, a aruncat tot ce avea, tot ce-i mai rămăsese ca să trăiască."

Deut 24.6;1Ioan 3.17;

Dărâmarea Ierusalimului și venirea Fiului omului.

## 1 2 4 6 8 10 < 13 > 16

1Când a ieșit Isus din Templu, unul din ucenicii Lui i-a zis: "Învățătorule, uită-Te ce pietre și ce zidiri!"

Mat 24.1;Luc 21.2;

2Isus i-a răspuns: "Vezi tu aceste zidiri mari? Nu va rămâne aici piatră pe piatră, care să nu fie dărâmată."

Luc 19.44;

3Apoi a șezut pe muntele Măslinilor în fața Templului. Și Petru, Iacov, Ioan și Andrei, L-au întrebat deoparte:

4"Spune-ne când se vor întâmpla aceste lucruri, și care va fi semnul când se vor împlini toate aceste lucruri?"

Mat 24.3;Luc 21.7;

5Isus a început atunci să le spună: "Băgați de seamă să nu vă înșele cineva.

Ier 29.8;Efes 5.6;1Tes 2.3;

6Fiindcă vor veni mulți în Numele Meu, și vor zice: "Eu sunt Hristosul!" Și vor înșela pe mulți.

7Când veți auzi despre războaie și vești de războaie, să nu vă spăimântați, căci lucrurile acestea trebuie să se întâmple. Dar încă nu va fi sfârșitul.

8Un neam se va scula împotriva altui neam, și o împărăție împotriva altei împărății; pe alocuri vor fi cutremure de pământ, foamete și tulburări. Aceste lucruri vor fi începutul durerilor.

Mat 24.8;

9Luați seama la voi înșivă. Au să vă dea pe mâna soboarelor judecătorești, și veți fi bătuți în sinagogi; din pricina Mea veți fi duși înaintea dregătorilor și înaintea împăraților, pentru ca să le slujiți de mărturie.

Mat 10.17-18;Mat 24.9;Apoc 2.10;

10Mai întâi trebuie ca Evanghelia să fie propovăduită tuturor neamurilor.

Mat 24.14;

11Când vă vor duce să vă dea în mâinile lor, să nu vă îngrijorați mai dinainte cu privire la cele ce veți vorbi, ci să vorbiți orice vi se va da să vorbiți în ceasul acela; căci nu voi veți vorbi, ci Duhul Sfânt.

Mat 10.19;Luc 12.11;Luc 21.14;Fapt 2.4;Fapt 4.8-31;

12Fratele va da la moarte pe fratele său, și tatăl pe copilul lui; copiii se vor scula împotriva părinților lor, și-i vor omorî.

Mic 7.6;Mat 10.21;Mat 24.10;Luc 21.16;

13Veți fi urâți de toți pentru Numele Meu; dar cine va răbda până la sfârșit, va fi mântuit.

Mat 24.9;Luc 21.17;Dan 12.12;Mat 10.22;Mat 24.13;Apoc 2.10;

Îndemn la veghere.

14Când veți vedea "urâciunea pustiirii" stând acolo unde nu se cade să fie, - cine citește să înțeleagă - atunci cei ce vor fi în Iudea, să fugă la munți.

Mat 24.15;Dan 9.27;Luc 21.21;

15Cine va fi pe acoperișul casei, să nu se pogoare, și să nu intre în casă, ca să-și ia ceva din ea.

16Și cine va fi la câmp, să nu se întoarcă înapoi ca să-și ia haina.

17Vai de femeile care vor fi însărcinate, și de cele ce vor da țâță în zilele acelea!

Luc 21.23;Luc 23.29;

18Rugați-vă ca lucrurile acestea să nu se întâmple iarna.

19Pentru că în zilele acelea va fi un necaz așa de mare, cum n-a fost de la începutul lumii, pe care a făcut-o Dumnezeu, până azi, și cum nici nu va mai fi vreodată.

Dan 9.26;Dan 12.1;Ioel 2.2;Mat 24.21;

20Și dacă n-ar fi scurtat Domnul zilele acelea, nimeni n-ar scăpa; dar le-a scurtat din pricina celor aleși.

21Dacă vă va zice cineva atunci: "Iată, Hristosul este aici" sau: "Iată-L, acolo", să nu-l credeți.

Mat 24.23;Luc 17.23;Luc 21.8;

22Căci se vor scula Hristoși mincinoși și prooroci mincinoși. Ei vor face semne și minuni, ca să înșele, dacă ar fi cu putință, și pe cei aleși.

23Păziți-vă; iată că vi le-am spus toate dinainte.

2Pet 3.17;

24Dar, în zilele acelea, după necazul acesta, soarele se va întuneca, luna nu-și va mai da lumina ei,

Dan 7.10;Țef 1.15;Mat 24.29;Luc 21.25;

25stelele vor cădea din cer, și puterile care sunt în ceruri vor fi clătinate.

26Atunci se va vedea Fiul omului venind pe nori cu mare putere și cu slavă.

Dan 7.13-14;Mat 16.27;Mat 24.30;Mar 14.62;Fapt 1.11;1Tes 4.16;2Tes 1.7-10;Apoc 1.7;

27Atunci va trimite pe îngerii Săi, și va aduna pe cei aleși din cele patru vânturi, de la marginea pământului până la marginea cerului.

28Luați învățătură de la smochin prin pilda lui. Când mlădița lui se face fragedă și înfrunzește, știți că vara este aproape.

Mat 24.32;Luc 21.29,etc;

29Tot așa, când veți vedea aceste lucruri împlinindu-se, să știți că Fiul omului este aproape, este chiar la uși.

30Adevărat vă spun, că nu va trece neamul acesta până nu se vor împlini toate aceste lucruri.

31Cerul și pământul vor trece, dar cuvintele Mele nu vor trece.

Isa 40.8;

32Cât despre ziua aceea, sau ceasul acela, nu știe nimeni, nici îngerii din ceruri, nici Fiul, ci numai Tatăl.

33Luați seama, vegheați și rugați-vă; căci nu știți când va veni vremea aceea.

Mat 24.42;Mat 25.13;Luc 12.40;Luc 21.34;Rom 13.11;1Tes 5.6;

34Se va întâmpla ca și cu un om plecat într-altă țară, care își lasă casa, dă robilor săi putere, arată fiecăruia care este datoria lui, și poruncește portarului să vegheze.

Mat 24.45;Mat 25.14;

35Vegheați dar, pentru că nu știți când va veni stăpânul casei: sau seara, sau la miezul nopții, sau la cântarea cocoșilor, sau dimineața.

Mat 24.42-44;

36Temeți-vă ca nu cumva, venind fără veste, să vă găsească dormind.

37Ce vă zic vouă, zic tuturor: Vegheați!"

Sfatul împotriva lui Isus.

## 1 2 4 6 8 10 12 < 14 > 16

1După două zile era praznicul Paștelor și al Azimilor. Preoții cei mai de seamă și cărturarii căutau cum să prindă pe Isus cu vicleșug, și să-L omoare.

Mat 26.2;Luc 22.1;Ioan 11.55;Ioan 13.1;

2Căci ziceau: "Nu în timpul praznicului, ca nu cumva să se facă tulburare în norod."

Mirul turnat pe capul lui Isus.

3Pe când ședea Isus la masă, în Betania, în casa lui Simon leprosul, a venit o femeie, care avea un vas de alabastru cu mir de nard curat, foarte scump; și, după ce a spart vasul, a turnat mirul pe capul lui Isus.

Mat 26.6;Ioan 12.1-3;Luc 7.37;

4Unora dintre ei le-a fost necaz, și ziceau: "Ce rost are risipa aceasta de mir?

5Mirul acesta s-ar fi putut vinde cu mai mult de trei sute de lei (Grecește: dinari.), și să se dea săracilor." Și le era foarte necaz pe femeia aceea.

6Dar Isus le-a zis: "Lăsați-o în pace; de ce-i faceți supărare? Ea a făcut un lucru frumos față de Mine;

7căci pe săraci îi aveți totdeauna cu voi, și le puteți face bine oricând voiți: dar pe Mine nu Mă aveți totdeauna.

Deut 15.11;

8Ea a făcut ce a putut; Mi-a uns trupul mai dinainte, pentru îngropare.

9Adevărat vă spun că, oriunde va fi propovăduită Evanghelia aceasta, în toată lumea, se va istorisi și ce a făcut femeia aceasta, spre pomenirea ei."

10Iuda Iscarioteanul, unul din cei doisprezece, s-a dus la preoții cei mai de seamă, ca să le vândă pe Isus.

Mat 26.14;Luc 22.3-4;

11Când au auzit ei lucrul acesta, s-au bucurat, și i-au făgăduit bani. Și Iuda căuta un prilej nimerit, ca să-L dea în mâinile lor.

Prăznuirea Paștelor.

12În ziua dintâi a praznicului Azimilor, când jertfeau Paștele, ucenicii lui Isus I-au zis:

Mat 26.17;Luc 22.7;

13El a trimis pe doi din ucenicii Săi, și le-a zis: "Duceți-vă în cetate; acolo aveți să întâlniți un om ducând un ulcior cu apă: mergeți după el.

14Unde va intra el, spuneți stăpânului casei: "Învățătorul zice: "Unde este odaia pentru oaspeți, în care să mănânc Paștele cu ucenicii Mei?"

15Și are să vă arate o odaie mare de sus, așternută gata: acolo să pregătiți pentru noi."

16Ucenicii au plecat, au ajuns în cetate, și au găsit așa cum le spusese El; și au pregătit Paștele.

17Seara, Isus a venit cu cei doisprezece.

Mat 26.20;

18Pe când ședeau la masă și mâncau, Isus a zis: "Adevărat vă spun că unul din voi, care mănâncă cu Mine, Mă va vinde."

19Ei au început să se întristeze, și să-I zică unul după altul: "Nu cumva sunt eu?"

20"Este unul din cei doisprezece", le-a răspuns El; "și anume, cel ce întinge mâna cu Mine în blid.

21Fiul omului, negreșit, Se duce după cum este scris despre El. Dar vai de omul acela, prin care este vândut Fiul omului! Mai bine ar fi fost pentru el, să nu se fi născut."

Mat 26.24;Luc 22.22;

Cina cea de taină.

22Pe când mâncau, Isus a luat o pâine; și, după ce a binecuvântat, a frânt-o, și le-a dat, zicând: "Luați, mâncați, acesta este trupul Meu."

Mat 26.26;Luc 22.19;1Cor 11.23;

23Apoi a luat un pahar, și, după ce a mulțumit lui Dumnezeu, li l-a dat, și au băut toți din el.

24Și le-a zis: "Acesta este sângele Meu, sângele legământului celui nou, care se varsă pentru mulți.

25Adevărat vă spun că, de acum încolo, nu voi mai bea din rodul viței, până în ziua când îl voi bea nou în Împărăția lui Dumnezeu."

Înștiințarea lui Petru.

26După ce au cântat cântările de laudă, au ieșit în muntele Măslinilor.

Mat 26.30;

27Isus le-a zis: "În noaptea aceasta toți veți avea un prilej de poticnire; pentru că este scris: "Voi bate Păstorul, și oile vor fi risipite."

Mat 26.31;Zah 13.7;

28Dar, după ce voi învia, voi merge înaintea voastră în Galilea."

Mar 16.7;

29Petru i-a zis: "Chiar dacă toți ar avea un prilej de poticnire, eu nu voi avea."

Mat 26.33-34;Luc 22.34;Ioan 13.37-38;

30Și Isus i-a zis: "Adevărat îți spun că astăzi, chiar în noaptea aceasta, înainte ca să cânte cocoșul de două ori, te vei lepăda de Mine de trei ori."

31Dar Petru I-a zis cu și mai multă tărie: "Chiar dacă ar trebui să mor împreună cu Tine, tot nu mă voi lepăda de Tine." Și toți ceilalți au spus același lucru.

Ghetsimani.

32S-au dus apoi într-un loc îngrădit, numit Ghetsimani. Și Isus a zis ucenicilor Săi: "Ședeți aici până Mă voi ruga."

Mat 26.36;Luc 22.39;Ioan 18.1;

33A luat cu El pe Petru, pe Iacov și pe Ioan, și a început să Se înspăimânte și să Se mâhnească foarte tare.

34El le-a zis: "Sufletul Meu este cuprins de o întristare de moarte; rămâneți aici, și vegheați!"

Ioan 12.27;

35Apoi a mers puțin mai înainte, S-a aruncat la pământ, și Se ruga ca, dacă este cu putință, să treacă de la El ceasul acela.

36El zicea: "Ava, adică: Tată, - Ție toate lucrurile Îți sunt cu putință; depărtează de la Mine paharul acesta! Totuși, facă-se nu ce voiesc Eu, ci ce voiești Tu."

Rom 8.15;Gal 4.6;Evr 5.7;Ioan 5.30;Ioan 6.38;

37Și a venit la ucenici, pe care i-a găsit dormind. Și a zis lui Petru: "Simone, tu dormi? Un ceas n-ai fost în stare să veghezi?

38Vegheați și rugați-vă, ca să nu cădeți în ispită; duhul este plin de râvnă, dar trupul este neputincios."

Rom 7.23;Gal 5.17;

39S-a dus iarăși, și S-a rugat, zicând aceleași cuvinte.

40Apoi S-a întors din nou și i-a găsit dormind; pentru că li se îngreuiaseră ochii de somn. Ei nu știau ce să-I răspundă.

41În sfârșit, a venit a treia oară, și le-a zis: "Dormiți de acum, și odihniți-vă! Destul! A venit ceasul! Iată că Fiul omului este dat în mâinile păcătoșilor.

Ioan 13.1;

42Sculați-vă; haidem să mergem; iată că se apropie vânzătorul!"

Mat 26.46;Ioan 18.1-2;

Prinderea lui Isus.

43Și îndată, pe când vorbea El încă, a venit Iuda, unul din cei doisprezece, și împreună cu el a venit o mulțime de oameni cu săbii și cu ciomege, trimiși de preoții cei mai de seamă, de cărturari și de bătrâni.

Mat 26.47;Luc 22.47;Ioan 18.3;

44Vânzătorul le dăduse semnul acesta: "Pe care-L voi săruta, acela este; să-L prindeți și să-L duceți sub pază."

45Când a venit Iuda, s-a apropiat îndată de Isus, și I-a zis: "Învățătorule!" Și L-a sărutat mult.

46Atunci oamenii aceia au pus mâna pe Isus, și L-au prins.

47Unul din cei ce stăteau lângă El, a scos sabia, a lovit pe robul marelui preot, și i-a tăiat urechea.

48Isus a luat cuvântul, și le-a zis: "Ați ieșit ca după un tâlhar, cu săbii și cu ciomege, ca să Mă prindeți.

Mat 26.55;Luc 22.52;

49În toate zilele am fost la voi, și învățam pe oameni în Templu, și nu M-ați prins. Dar toate aceste lucruri s-au întâmplat ca să se împlinească Scripturile."

Ps 22.6;Isa 53.7;Luc 22.37;Luc 24.44;

50Atunci toți ucenicii L-au părăsit și au fugit.

Ps 88.8;Mar 14.27;

51După El mergea un tânăr, care n-avea pe trup decât o învelitoare de pânză de in. Au pus mâna pe el;

52dar el și-a lăsat învelitoarea, și a fugit în pielea goală.

Isus osândit de Sinedriu.

53Pe Isus L-au dus la marele preot, unde s-au adunat toți preoții cei mai de seamă, bătrânii și cărturarii.

Mat 26.57;Luc 22.54;Ioan 18.13;

54Petru L-a urmat de departe până în curtea marelui preot; a șezut jos împreună cu aprozii, și se încălzea la para focului.

55Preoții cei mai de seamă și tot soborul căutau vreo mărturie împotriva lui Isus, ca să-L omoare; dar nu găseau nici una.

Mat 26.59;

56Pentru că mulți făceau mărturisiri mincinoase împotriva Lui, dar mărturisirile lor nu se potriveau.

57Unii s-au sculat și au făcut o mărturisire mincinoasă împotriva Lui, și au zis:

58"Noi L-am auzit zicând: "Eu voi strica Templul acesta, făcut de mâini omenești, și în trei zile voi ridica un altul, care nu va fi făcut de mâini omenești."

Mar 15.29;Ioan 2.19;

59Nici chiar în privința aceasta nu se potrivea mărturisirea lor.

60Atunci marele preot s-a sculat în picioare în mijlocul adunării, a întrebat pe Isus, și I-a zis: "Nu răspunzi nimic? Ce mărturisesc oamenii aceștia împotriva Ta?"

Mat 26.62;

61Isus tăcea, și nu răspundea nimic. Marele preot L-a întrebat iarăși, și I-a zis: "Ești Tu, Hristosul, Fiul Celui binecuvântat?"

Isa 53.7;Mat 26.63;

62"Da, sunt", i-a răspuns Isus. "Și veți vedea pe Fiul omului șezând la dreapta puterii și venind pe norii cerului."

Mat 24.30;Mat 26.64;Luc 22.69;

63Atunci marele preot și-a rupt hainele, și a zis: "Ce nevoie mai avem de martori?

64Ați auzit hula. Ce vi se pare?" Toți L-au osândit să fie pedepsit cu moartea.

65Și unii au început să-L scuipe, să-I acopere fața, să-L bată cu pumnii, și să-I zică: "Prorocește!" Iar aprozii L-au primit în palme.

Tăgăduirea lui Petru.

66Pe când stătea Petru jos în curte, a venit una din slujnicele marelui preot.

Mat 26.58-69;Luc 22.55;Ioan 18.16;

67Când a văzut pe Petru încălzindu-se, s-a uitat țintă la el, și i-a zis: "Și tu erai cu Isus din Nazaret!"

68El s-a lepădat, și a zis: "Nu știu, nici nu înțeleg ce vrei să zici." Apoi a ieșit în pridvor. Și a cântat cocoșul.

69Când l-a văzut slujnica, a început iarăși să spună celor ce stăteau acolo: "Acesta este unul dintre oamenii aceia."

Mat 26.71;Luc 22.58;Ioan 18.25;

70Și el s-a lepădat din nou. După puțină vreme, cei ce stăteau acolo, au zis iarăși lui Petru: "Nu mai încape îndoială că ești unul din oamenii aceia; căci ești Galilean, și graiul tău seamănă cu al lor."

Mat 26.73;Luc 22.59;Ioan 18.26;Fapt 2.7;

71Atunci el a început să se blesteme și să se jure: "Nu cunosc pe omul acesta, despre care vorbiți!"

72Îndată a cântat cocoșul a doua oară. Și Petru și-a adus aminte de vorba, pe care i-o spusese Isus: "Înainte ca să cânte cocoșul de două ori, te vei lepăda de Mine de trei ori." Și gândindu-se la acest lucru, a început să plângă.

Mat 26.75;

Isus înaintea lui Pilat.

## 1 2 4 6 8 10 12 < 15 >

1Dimineața, preoții cei mai de seamă au făcut îndată sfat cu bătrânii, cărturarii și tot Soborul. După ce au legat pe Isus, L-au dus și L-au dat în mâinile lui Pilat.

Ps 2.2;Mat 27.1;Luc 22.66;Luc 23.1;Ioan 18.28;Fapt 3.13;Fapt 4.26;

2Pilat L-a întrebat: "Ești Tu Împăratul Iudeilor?" "Da, sunt", i-a răspuns Isus.

Mat 27.11;

3Preoții cei mai de seamă Îl învinuiau de multe lucruri.

4Pilat L-a întrebat din nou: "Nu răspunzi nimic? Uite de câte lucruri Te învinuiesc ei!"

Mat 27.18;

5Isus n-a mai dat nici un răspuns, lucru care a mirat pe Pilat.

Isa 53.7;Ioan 19.9;

Hotărârea de moarte întărită.

6La fiecare praznic al Paștelor, Pilat le slobozea un întemnițat, pe care-l cereau ei.

Mat 27.15;Luc 23.17;Ioan 18.39;

7În temniță era unul numit Baraba, închis împreună cu tovarășii lui, din pricina unui omor, pe care-l săvârșiseră într-o răscoală.

8Norodul s-a suit, și a început să ceară lui Pilat să le dea ce avea obicei să le dea totdeauna.

9Pilat le-a răspuns: "Voiți să vă slobozesc pe Împăratul Iudeilor?"

10Căci pricepuse că preoții cei mai de seamă din pizmă Îl dăduseră în mâna lui.

11Dar preoții cei mai de seamă au ațâțat norodul să ceară lui Pilat să le slobozească mai bine pe Baraba.

Mat 27.20;Fapt 3.14;

12Pilat a luat din nou cuvântul, și le-a zis: "Dar ce voiți să fac cu Acela, pe care-L numiți Împăratul Iudeilor?"

13Ei au strigat din nou: "Răstignește-L!"

14"Dar ce rău a făcut?" le-a zis Pilat. Însă ei au început să strige și mai tare: "Răstignește-L!"

15Pilat a vrut să facă pe placul norodului, și le-a slobozit pe Baraba; iar pe Isus, după ce a pus să-L bată cu nuiele, L-a dat să fie răstignit.

Mat 27.26;Ioan 19.1-16;

16Ostașii au adus pe Isus în curte, adică în palat, și au adunat toată ceata ostașilor.

Mat 27.27;

17L-au îmbrăcat într-o haină de purpură, au împletit o cunună de spini, și I-au pus-o pe cap.

18Apoi au început să-I ureze, și să zică: "Plecăciune, Împăratul Iudeilor!"

19Și-L loveau în cap cu o trestie, Îl scuipau, îngenuncheau și I se închinau.

20După ce și-au bătut astfel joc de El, L-au dezbrăcat de haina de purpură, L-au îmbrăcat în hainele Lui, și L-au dus să-L răstignească.

Răstignirea.

21Au silit să ducă crucea lui Isus pe un trecător, care se întorcea de la câmp, numit Simon din Cirena, tatăl lui Alexandru și al lui Ruf.

Mat 27.32;Luc 23.26;

22Și au adus pe Isus la locul numit Golgota, care, tălmăcit, înseamnă: "Locul căpățânii."

Mat 27.33;Luc 23.33;Ioan 19.17;

23I-au dat să bea vin amestecat cu smirnă, dar El nu l-a luat.

Mat 27.34;

24După ce L-au răstignit, I-au împărțit hainele între ei, trăgând la sorți, ca să știe ce să ia fiecare.

Ps 22.18;Luc 23.34;Ioan 19.23;

25Când L-au răstignit, era ceasul al treilea.

Mat 27.45;Luc 23.34;Ioan 2.19;

26Deasupra Lui era scrisă vina Lui: "Împăratul Iudeilor."

Mat 27.37;Ioan 19.19;

27Împreună cu El au răstignit doi tâlhari, unul la dreapta și altul la stânga Lui.

Mat 27.38;

28Astfel s-a împlinit Scriptura, care zice: "A fost pus în numărul celor fărădelege."

Isa 53.12;Luc 22.37;

Batjocurile trecătorilor.

29Trecătorii își băteau joc de El, dădeau din cap, și ziceau: "Uă! Tu, care strici Templul, și-l zidești la loc în trei zile,

Ps 22.7;Mar 14.58;Ioan 2.19;

30mântuiește-Te pe Tine însuți, și pogoară-Te de pe cruce!"

31Tot astfel și preoții cei mai de seamă, împreună cu cărturarii își băteau joc de El între ei, și ziceau: "Pe alții i-a mântuit, și pe Sine însuși nu Se poate mântui!

32Hristosul, Împăratul lui Israel, să Se pogoare acum de pe cruce, ca să vedem și să credem!" Cei răstigniți împreună cu El, de asemenea își băteau joc de El.

Mat 27.44;Luc 23.39;

Moartea lui Isus.

33La ceasul al șaselea, s-a făcut întuneric peste toată țara, până la ceasul al nouălea.

Mat 27.45;Luc 23.44;

34Și în ceasul al nouălea, Isus a strigat cu glas tare: "Eloi, Eloi, lama sabactani" care, tălmăcit, înseamnă: "Dumnezeul Meu, Dumnezeul Meu, pentru ce M-ai părăsit?"

Ps 22.1;Mat 27.46;

35Unii din cei ce stăteau acolo, când L-au auzit, ziceau: "Iată, cheamă pe Ilie!"

36Și unul din ei a alergat de a umplut un burete cu oțet, l-a pus într-o trestie, și I-a dat să bea, zicând: "Lăsați să vedem dacă va veni Ilie să-L pogoare de pe cruce!"

Mat 27.48;Ioan 19.29;Ps 69.21;

37Dar Isus a scos un strigăt tare, și Și-a dat duhul.

Mat 27.50;Luc 23.46;Ioan 19.30;

38Perdeaua dinăuntrul Templului s-a rupt în două de sus până jos.

Mat 27.50;Ioan 19.30;Luc 23.41;

39Sutașul, care sta în fața lui Isus, când a văzut că Și-a dat astfel duhul, a zis: "Cu adevărat, omul acesta era Fiul lui Dumnezeu!"

Mat 27.55;Luc 23.46;

40Acolo erau și niște femei, care priveau de departe. Printre ele erau Maria Magdalena, Maria, mama lui Iacov cel mic și a lui Iose, și Salome,

Mat 27.55;Luc 23.49;Ps 38.11;

41care, pe când era El în Galilea, mergeau după El și-I slujeau; și multe alte femei, care se suiseră împreună cu El în Ierusalim.

Luc 8.2-3;

Îngroparea lui Isus.

42Când s-a înserat - fiindcă era ziua Pregătirii, adică, ziua dinaintea Sabatului. -

Mat 27.57;Luc 23.50;Ioan 19.38;

43a venit Iosif din Arimatea, un sfetnic cu vază al soborului, care și el aștepta Împărăția lui Dumnezeu. El a îndrăznit să se ducă la Pilat ca să ceară trupul lui Isus.

Luc 2.25-38;

44Pilat s-a mirat că murise așa de curând; a chemat pe sutaș, și l-a întrebat dacă a murit de mult.

45După ce s-a încredințat de la sutaș că a murit, a dăruit lui Iosif trupul.

46Și Iosif a cumpărat o pânză subțire de in, a dat jos pe Isus de pe cruce, L-a înfășurat în pânza de in, și L-a pus într-un mormânt săpat în stâncă. Apoi a prăvălit o piatră la ușa mormântului.

Mat 27.59-60;Luc 23.53;Ioan 19.40;

47Maria Magdalena și Maria, mama lui Iose, se uitau unde-L puneau.

Învierea lui Isus.

## 1 2 4 6 8 10 12 14 < 16

1După ce a trecut ziua Sabatului, Maria Magdalena, Maria, mama lui Iacov, și Salome, au cumpărat miresme, ca să se ducă să ungă trupul lui Isus.

Mat 28.1;Luc 24.1;Ioan 20.1;Luc 23.56;

2În ziua dintâi a săptămânii, s-au dus la mormânt dis-de-dimineață, pe când răsărea soarele.

Luc 24.1;Ioan 20.1;

3Femeile ziceau una către alta: "Cine ne va prăvăli piatra de la ușa mormântului?"

4Și când și-au ridicat ochii, au văzut că piatra, care era foarte mare, fusese prăvălită.

5Au intrat în mormânt, au văzut pe un tinerel șezând la dreapta, îmbrăcat într-un veșmânt alb, și s-au înspăimântat.

Luc 24.3;Ioan 20.11-12;

6El le-a zis: "Nu vă spăimântați! Căutați pe Isus din Nazaret, care a fost răstignit: a înviat, nu este aici; iată locul unde îl puseseră.

Mat 28.5-7;

7Dar duceți-vă de spuneți ucenicilor Lui, și lui Petru, că merge înaintea voastră în Galilea: acolo Îl veți vedea, cum v-a spus."

Mat 26.32;Mar 14.28;

8Ele au ieșit afară din mormânt, și au luat-o la fugă, pentru că erau cuprinse de cutremur și de spaimă. Și n-au spus nimănui nimic, căci se temeau.

Mat 28.8;Luc 24.9;

Arătările lui Isus după înviere.

9(Isus, după ce a înviat, în dimineața zilei dintâi a săptămânii, S-a arătat mai întâi Mariei Magdalenei, din care scosese șapte draci.

Ioan 20.14;Luc 8.2;

10Ea s-a dus și a dat de știre celor ce fuseseră împreună cu El, care plângeau și se tânguiau.

Luc 24.10;Ioan 20.18;

11Când au auzit ei că este viu și că a fost văzut de ea, n-au crezut-o.

Luc 24.11;

12După aceea, S-a arătat, într-alt chip, la doi dintre ei, pe drum, când se duceau la țară.

Luc 24.13;

13Aceștia s-au dus de au spus lucrul acesta celorlalți, dar nici pe ei nu i-au crezut.

14În sfârșit, S-a arătat celor unsprezece, când ședeau la masă; și i-a mustrat pentru necredința și împietrirea inimii lor, pentru că nu crezuseră pe cei ce-L văzuseră înviat.

Luc 24.36;Ioan 20.19;1Cor 15.5;

Trimiterea celor unsprezece.

15Apoi le-a zis: "Duceți-vă în toată lumea, și propovăduiți Evanghelia la orice făptură.

Mat 28.19;Ioan 15.16;Col 1.23;

16Cine va crede și se va boteza, va fi mântuit; dar cine nu va crede, va fi osândit.

Ioan 3.18-36;Fapt 2.38;Fapt 16.30-32;Rom 10.9;1Pet 3.21;Ioan 12.48;

17Iată semnele care vor însoți pe cei ce vor crede: în Numele Meu vor scoate draci; vor vorbi în limbi noi;

Luc 10.17;Fapt 5.16;Fapt 8.7;Fapt 16.18;Fapt 19.12;Fapt 2.4;Fapt 10.46;Fapt 19.6;1Cor 12.10-28;

18vor lua în mână șerpi; dacă vor bea ceva de moarte, nu-i va vătăma; își vor pune mâinile peste bolnavi, și bolnavii se vor însănătoșa."

Luc 10.19;Fapt 28.5;Fapt 5.15-16;Fapt 9.17;Fapt 28.8;Iac 5.14-15;

19Domnul Isus, după ce a vorbit cu ei, S-a înălțat la cer, și a șezut la dreapta lui Dumnezeu.

Fapt 1.2-3;Luc 24.51;Ps 110.1;Fapt 7.55;

20Iar ei au plecat și au propovăduit pretutindeni. Domnul lucra împreună cu ei, și întărea Cuvântul prin semnele, care-l însoțeau. Amin.

Fapt 5.12;Fapt 14.3;1Cor 2.4-5;Evr 2.4;