### GENEZA (FACEREA)
SAU ÎNTÂIA CARTE A LUI MOISE

VREMURILE STRĂVECHI
DE LA FACEREA LUMII PÂNĂ LA AVRAAM
CAPITOLELE 1-11.9.

Facerea lumii.

## 1 > 3 4 5 6 12 18 24 30 36 42 48 50

1La început, Dumnezeu a făcut cerurile și pământul.

Ioan 1.1-2;Evr 1.10;Ps 8.3;Ps 33.6;Ps 89.11-12;Ps 102.25;Ps 136.5;Ps 146.6;Isa 44.24;Ier 10.12;Ier 51.15;Zah 12.1;Fapt 14.15;Fapt 17.24;Col 1.16-17;Evr 11.3;Apoc 4.11;Apoc 10.6;

Lumina.

2Pământul era pustiu și gol; peste fața adâncului de ape era întuneric, și Duhul lui Dumnezeu se mișca pe deasupra apelor.

Ps 33.6;Isa 40.13-14;

3Dumnezeu a zis: "Să fie lumină!" Și a fost lumină.

Ps 33.9;2Cor 4.6;

4Dumnezeu a văzut că lumina era bună; și Dumnezeu a despărțit lumina de întuneric.

5Dumnezeu a numit lumina zi, iar întunericul l-a numit noapte. Astfel, a fost o seară, și apoi a fost o dimineață: aceasta a fost ziua întâi.

Ps 74.16;Ps 104.20;

Cerul.

6Dumnezeu a zis: "Să fie o întindere între ape, și ea să despartă apele de ape."

Iov 37.18;Ps 136.5;Ier 10.12;Ier 51.15;

7Și Dumnezeu a făcut întinderea, și ea a despărțit apele care sunt dedesubtul întinderii de apele care sunt deasupra întinderii. Și așa a fost.

Prov 8.28;Ps 148.4;

8Dumnezeu a numit întinderea cer. Astfel, a fost o seară, și apoi a fost o dimineață: aceasta a fost ziua a doua.

Pământul.

9Dumnezeu a zis: "Să se strângă la un loc apele care sunt dedesubtul cerului, și să se arate uscatul!" Și așa a fost.

Iov 26.10;Iov 38.8;Ps 33.7;Ps 95.5;Ps 104.9;Ps 136.6;Prov 8.29;Ier 5.22;2Pet 3.5;

10Dumnezeu a numit uscatul pământ, iar grămada de ape a numit-o mări. Dumnezeu a văzut că lucrul acesta era bun.

11Apoi Dumnezeu a zis: "Să dea pământul verdeață, iarbă cu sămânță, pomi roditori, care să facă rod după soiul lor și care să aibă în ei sămânța lor pe pământ." Și așa a fost.

Evr 6.7;Luc 6.44;

12Pământul a dat verdeață, iarbă cu sămânță după soiul ei, și pomi care fac rod și care își au sămânța în ei, după soiul lor. Dumnezeu a văzut că lucrul acesta era bun.

13Astfel, a fost o seară, și apoi a fost o dimineață: aceasta a fost ziua a treia.

Soarele, luna și stelele.

14Dumnezeu a zis: "Să fie niște luminători în întinderea cerului, ca să despartă ziua de noapte; ei să fie niște semne care să arate vremurile, zilele și anii;

Deut 4.19;Ps 74.16;Ps 136.7;Ps 74.17;Ps 104.19;

15și să slujească de luminători în întinderea cerului, ca să lumineze pământul." Și așa a fost.

16Dumnezeu a făcut cei doi mari luminători, și anume: luminătorul cel mai mare ca să stăpânească ziua, și luminătorul cel mai mic ca să stăpânească noaptea; a făcut și stelele.

Ps 136.7-9;Ps 148.3-5;Ps 8.3;Iov 38.7;

17Dumnezeu i-a așezat în întinderea cerului, ca să lumineze pământul,

18să stăpânească ziua și noaptea, și să despartă lumina de întuneric. Dumnezeu a văzut că lucrul acesta era bun.

Ier 31.35;

19Astfel, a fost o seară, și apoi a fost o dimineață: aceasta a fost ziua a patra.

Viețuitoarele mării.

20Dumnezeu a zis: "Să mișune apele de viețuitoare, și să zboare păsări deasupra pământului pe întinderea cerului."

21Dumnezeu a făcut peștii cei mari și toate viețuitoarele care se mișcă și de care mișună apele, după soiurile lor; a făcut și orice pasăre înaripată după soiul ei. Dumnezeu a văzut că erau bune.

Gen 6.20;Gen 7.14;Gen 8.19;Ps 104.26;

22Dumnezeu le-a binecuvântat, și a zis: "Creșteți, înmulțiți-vă, și umpleți apele mărilor; să se înmulțească și păsările pe pământ".

Gen 8.17;

23Astfel a fost o seară, și apoi a fost o dimineață: aceasta a fost ziua a cincea.

Viețuitoarele pământului.

24Dumnezeu a zis: "Să dea pământul viețuitoare după soiul lor, vite, târâtoare și fiare pământești, după soiul lor." Și așa a fost.

25Dumnezeu a făcut fiarele pământului după soiul lor, vitele după soiul lor și toate târâtoarele pământului după soiul lor. Dumnezeu a văzut că erau bune.

26Apoi Dumnezeu a zis: "Să facem om după chipul Nostru, după asemănarea Noastră; el să stăpânească peste peștii mării, peste păsările cerului, peste vite, peste tot pământul și peste toate târâtoarele care se mișcă pe pământ."

Gen 5.1;Gen 9.6;Ps 100.3;Ecl 7.29;Fapt 17.26-29;1Cor 11.7;Efes 4.24;Col 3.10;Iac 3.9;Gen 9.2;Ps 8.6;

27Dumnezeu a făcut pe om după chipul Său, l-a făcut după chipul lui Dumnezeu; parte bărbătească și parte femeiască i-a făcut.

1Cor 11.7;Gen 5.2;Mal 2.15;Mat 19.4;Marc 10.6;

28Dumnezeu i-a binecuvântat, și Dumnezeu le-a zis: "Creșteți, înmulțiți-vă, umpleți pământul, și supuneți-l; și stăpâniți peste peștii mării, peste păsările cerului, și peste orice viețuitoare care se mișcă pe pământ."

Gen 9.1-7;Lev 26.9;Ps 127.3;Ps 128.3-4;

29Și Dumnezeu a zis: "Iată că v-am dat orice iarbă care face sămânță și care este pe fața întregului pământ, și orice pom, care are în el rod cu sămânță: aceasta să fie hrana voastră."

Gen 9.3;Iov 36.31;Ps 104.14-15;Ps 136.25;Ps 146.7;Fapt 14.17;

30Iar tuturor fiarelor pământului, tuturor păsărilor cerului, și tuturor vietăților care se mișcă pe pământ, care au în ele o suflare de viață, le-am dat ca hrană toată iarba verde." Și așa a fost.

Ps 145.15-16;Ps 147.9;Iov 38.41;

31Dumnezeu S-a uitat la tot ce făcuse; și iată că erau foarte bune. Astfel a fost o seară, și apoi a fost o dimineață: aceasta a fost ziua a șasea.

Ps 104.24;1Tim 4.4;

Ziua de odihnă.

## < 2 > 6 12 18 24 30 36 42 48 50

1Astfel au fost sfârșite cerurile și pământul, și toată oștirea lor.

Ps 33.6;

2În ziua a șaptea Dumnezeu Și-a sfârșit lucrarea, pe care o făcuse; și în ziua a șaptea S-a odihnit de toată lucrarea Lui pe care o făcuse.

Ex 20.11;Ex 31.17;Deut 5.14;Evr 4.4;

3Dumnezeu a binecuvântat ziua a șaptea și a sfințit-o, pentru că în ziua aceasta S-a odihnit de toată lucrarea Lui, pe care o zidise și o făcuse.

Neem 9.14;Isa 58.13;

Facerea omului.

4Iată istoria cerurilor și a pământului, când au fost făcute.

Gen 1.1;Ps 90.1-2;

5În ziua când a făcut Domnul Dumnezeu un pământ și ceruri, nu era încă pe pământ nici un copăcel de câmp și nici o iarbă de pe câmp nu încolțea încă: fiindcă Domnul Dumnezeu nu dăduse încă ploaie pe pământ și nu era nici un om ca să lucreze pământul.

Gen 1.12;Ps 104.14;Iov 38.26-28;Gen 3.23;

6Ci un abur se ridica de pe pământ și uda toată fața pământului.

7Domnul Dumnezeu a făcut pe om din țărâna pământului, i-a suflat în nări suflare de viață, și omul s-a făcut astfel un suflet viu.

Gen 3.19-23;Ps 103.14;Ecl 12.7;Isa 64.8;1Cor 15.47;Iov 33.4;Fapt 17.25;Gen 7.22;Isa 2.22;1Cor 15.45;

Raiul.

8Apoi Domnul Dumnezeu a sădit o grădină în Eden, spre răsărit; și a pus acolo pe omul pe care-l întocmise.

Gen 13.10;Isa 51.3;Ezec 28.13;Ioel 2.3;Gen 3.24;Gen 4.16;2Împ 19.12;Ezec 27.23;Gen 2.15;

9Domnul Dumnezeu a făcut să răsară din pământ tot felul de pomi, plăcuți la vedere și buni la mâncare, și pomul vieții în mijlocul grădinii, și pomul cunoștinței binelui și răului.

Ezec 31.8;Gen 3.22;Prov 3.18;Prov 11.30;Apoc 2.7;Apoc 22.2-14;Gen 2.17;

10Un râu ieșea din Eden și uda grădina; și de acolo se împărțea și se făcea patru brațe.

11Numele celui dintâi este Pison; el înconjoară toată țara Havila, unde se găsește aur.

Gen 25.18;

12Aurul din țara aceasta este bun; acolo se găsește și bedelion și piatră de onix.

Num 11.7;

13Numele râului al doilea este Ghihon; el înconjoară toată țara Cuș.

14Numele celui de al treilea este Hidechel (Adică: Tigru.): el curge la răsăritul Asiriei. Al patrulea râu este Eufratul.

Dan 10.4;

15Domnul Dumnezeu a luat pe om și l-a așezat în grădina Edenului, ca s-o lucreze și s-o păzească.

Gen 2.8;

16Domnul Dumnezeu a dat omului porunca aceasta: "Poți să mănânci după plăcere din orice pom din grădină;

17dar din pomul cunoștinței binelui și răului să nu mănânci, căci în ziua în care vei mânca din el, vei muri negreșit."

Gen 2.9;Gen 3.1-17;Gen 3.3-19;Rom 6.23;1Cor 15.56;Iac 1.15;1Ioan 5.16;

Facerea femeii.

18Domnul Dumnezeu a zis: "Nu este bine ca omul să fie singur; am să-i fac un ajutor potrivit pentru el."

Gen 3.12;1Cor 11.9;1Tim 2.13;

19Domnul Dumnezeu a făcut din pământ toate fiarele câmpului și toate păsările cerului; și le-a adus la om, ca să vadă cum are să le numească; și orice nume pe care-l dădea omul fiecărei viețuitoare, acela-i era numele.

Gen 1.20-24;Ps 8.6;Gen 6.20;

20Și omul a pus nume tuturor vitelor, păsărilor cerului și tuturor fiarelor câmpului; dar, pentru om, nu s-a găsit nici un ajutor, care să i se potrivească.

21Atunci Domnul Dumnezeu a trimis un somn adânc peste om, și omul a adormit; Domnul Dumnezeu a luat una din coastele lui și a închis carnea la locul ei.

Gen 15.12;1Sam 26.12;

22Din coasta pe care o luase din om, Domnul Dumnezeu a făcut o femeie și a adus-o la om.

Prov 18.22;Evr 13.4;

23Și omul a zis: "Iată în sfârșit aceea care este os din oasele mele și carne din carnea mea! Ea se va numi, femeie, (în evreiește "ișa" vine de la un cuvânt care înseamnă bărbat "iș") pentru că a fost luată din om."

Gen 29.14;Jud 9.2;2Sam 5.1;2Sam 19.13;Efes 5.30;1Cor 11.8;

24De aceea va lăsa omul pe tatăl său și pe mama sa, și se va lipi de nevasta sa, și se vor face un singur trup.

Gen 31.15;Ps 45.10;Mat 19.5;Marc 10.7;1Cor 6.16;Efes 5.31;

Ispitirea femeii.

25Omul și nevasta lui erau amândoi goi, și nu le era rușine.

Gen 3.7-11;Ex 32.25;Isa 47.3;

## 1 < 3 > 6 12 18 24 30 36 42 48 50

1Șarpele era mai șiret decât toate fiarele câmpului pe care le făcuse Domnul Dumnezeu. El a zis femeii: "Oare a zis Dumnezeu cu adevărat: "Să nu mâncați din toți pomii din grădină?"

Apoc 12.9;Apoc 20.2;Mat 10.16;2Cor 11.3;

2Femeia a răspuns șarpelui: "Putem să mâncăm din rodul tuturor pomilor din grădină."

3Dar despre rodul pomului din mijlocul grădinii, Dumnezeu a zis: "Să nu mâncați din el, și nici să nu vă atingeți de el, ca să nu muriți."

Gen 2.17;

4Atunci șarpele a zis femeii: "Hotărât, că nu veți muri:

Gen 3.13;2Cor 11.3;1Tim 2.14;

5dar Dumnezeu știe că, în ziua când veți mânca din el, vi se vor deschide ochii, și veți fi ca Dumnezeu, cunoscând binele și răul".

Gen 3.7;Fapt 26.18;

6Femeia a văzut că pomul era bun de mâncat și plăcut de privit, și că pomul era de dorit ca să deschidă cuiva mintea. A luat deci din rodul lui, și a mâncat; a dat și bărbatului ei, care era lângă ea, și bărbatul a mâncat și el.

1Tim 2.14;Gen 3.12-17;

Păcatul lui Adam.

7Atunci li s-au deschis ochii la amândoi; au cunoscut că erau goi, au cusut laolaltă frunze de smochin și și-au făcut șorțuri (Sau: cingători.) din ele.

Gen 3.5;Gen 2.25;

8Atunci au auzit glasul Domnului Dumnezeu, care umbla prin grădină în răcoarea zilei (Evreiește: vântul.): și omul și nevasta lui s-au ascuns de Fața Domnului Dumnezeu printre pomii din grădină.

Iov 38.1;Iov 31.33;Ier 23.24;Amos 9.3;

9Dar Domnul Dumnezeu a chemat pe om, și i-a zis: "Unde ești?"

10El a răspuns: "Ți-am auzit glasul în grădină; și mi-a fost frică, pentru că eram gol, și m-am ascuns."

Gen 2.25;Ex 3.6;1Ioan 3.20;

11Și Domnul Dumnezeu a zis: "Cine ți-a spus că ești gol? Nu cumva ai mâncat din pomul din care îți poruncisem să nu mănânci?"

12Omul a răspuns: "Femeia pe care mi-ai dat-o ca să fie lângă mine, ea mi-a dat din pom și am mâncat."

Gen 2.18;Iov 31.33;Prov 28.13;

13Și Domnul Dumnezeu a zis femeii: "Ce ai făcut?" Femeia a răspuns: "Șarpele m-a amăgit, și am mâncat din pom."

Gen 3.4;2Cor 11.3;1Tim 2.14;

14Domnul Dumnezeu a zis șarpelui: "Fiindcă ai făcut lucrul acesta, blestemat ești între toate vitele și între toate fiarele de pe câmp; în toate zilele vieții tale să te târăști pe pântece, și să mănânci țărână.

Isa 65.25;Mic 7.17;

15Vrăjmășie voi pune între tine și femeie, între sămânța ta și sămânța ei. Aceasta îți va zdrobi capul, și tu îi vei zdrobi călcâiul."

Mat 3.7;Mat 13.38;Mat 23.33;Ioan 8.44;Fapt 13.10;1Ioan 3.8;Ps 132.11;Isa 7.14;Mic 5.3;Mat 1.23-25;Luc 1.31-35;Gal 4.4;Rom 16.20;Col 2.15;Evr 1.14;1Ioan 5.5;Apo 12.7-17;Ps 48.6;Isa 13.8;Isa 21.3;Ioan 16.21;1Tim 2.15;

16Femeii i-a zis: "Voi mări foarte mult suferința și însărcinarea ta; cu durere vei naște copii, și dorințele tale se vor ține după bărbatul tău, iar el va stăpâni peste tine."

Gen 4.7;1Cor 11.3;1Cor 14.34;Efes 5.22-24;1Tim 2.21-22;Tit 2.5;1Pet 3.1-6;1Sam 15.13;

17Omului i-a zis: "Fiindcă ai ascultat de glasul nevestei tale, și ai mâncat din pomul despre care îți poruncisem: "Să nu mănânci deloc din el", blestemat este acum pământul din pricina ta. Cu multă trudă să-ți scoți hrana din el în toate zilele vieții tale;

Gen 3.6;Ecl 1.2-3;Isa 24.5-6;Rom 8.20;Iov 5.7;Ecl 2.23;Iov 31.40;

18spini și pălămidă să-ți dea, și să mănânci iarba de pe câmp.

Ps 104.14;Ecl 1.13;2Tes 3.10;

19În sudoarea feței tale să-ți mănânci pâinea, până te vei întoarce în pământ, căci din el ai fost luat; căci țărână ești, și în țărână te vei întoarce."

Gen 2.7;Iov 21.26;Iov 34.15;Ps 104.29;Ecl 3.20;Ecl 12.7;Rom 5.12;Evr 9.27;Gen 3.5;Isa 19.12;Isa 47.12-13;Ier 22.23;

20Adam a pus nevestei sale numele Eva (Adică: Viață.): căci ea a fost mama tuturor celor vii.

21Domnul Dumnezeu a făcut lui Adam și nevestei lui haine de piele, și i-a îmbrăcat cu ele.

22Domnul Dumnezeu a zis: "Iată că omul a ajuns ca unul din Noi, cunoscând binele și răul. Să-l împiedicăm dar acum ca nu cumva să-și întindă mâna, să ia și din pomul vieții, să mănânce din el, și să trăiască în veci."

Gen 2.9;Gen 4.2;Gen 9.20;

23De aceea Domnul Dumnezeu l-a izgonit din grădina Edenului, ca să lucreze pământul, din care fusese luat.

Gen 2.8;

24Astfel a izgonit El pe Adam; și la răsăritul grădinii Edenului a pus niște heruvimi, care să învârtească o sabie învăpăiată, ca să păzească drumul care duce la pomul vieții.

Ps 104.4;Evr 1.7;Ex 25.18-22;Ezec 28.11-16;

Cain și Abel.

## 1 < 4 > 6 12 18 24 30 36 42 48 50

1Adam s-a împreunat cu nevasta sa Eva; ea a rămas însărcinată, și a născut pe Cain. Și a zis: "Am căpătat un om cu ajutorul Domnului!"

2A mai născut și pe fratele său Abel. Abel era cioban, iar Cain era plugar.

Gen 3.23;Gen 9.20;

3După o bucată de vreme, Cain a adus Domnului o jertfă de mâncare (Sau: o jertfă pentru păcat.) din roadele pământului.

Num 18.12;

4Abel a adus și el o jertfă de mâncare din oile întâi născute ale turmei lui și din grăsimea lor. Domnul a privit cu plăcere spre Abel și spre jertfa lui;

Num 18.17;Prov 3.9;Evr 11.4;

5dar spre Cain și spre jertfa lui, n-a privit cu plăcere. Cain s-a mâniat foarte tare, și i s-a posomorât fața.

Gen 31.2;

6Și Domnul a zis lui Cain: "Pentru ce te-ai mâniat, și pentru ce ți s-a posomorât fața?

7Nu-i așa? Dacă faci bine, vei fi bine primit; dar dacă faci rău, păcatul pândește la ușă; dorința lui se ține după tine, dar tu să-l stăpânești."

Iac 1.15;

8Însă Cain a zis fratelui său Abel: "Haidem să ieșim la câmp." Dar pe când erau la câmp, Cain s-a ridicat împotriva fratelui său Abel, și l-a omorât.

Mat 23.35;1Ioan 3.12;Iuda 11;

Pedeapsa lui Cain.

9Domnul a zis lui Cain: "Unde este fratele tău Abel?" El a răspuns: "Nu știu. Sunt eu păzitorul fratelui meu?"

Ps 9.12;Ioan 8.44;

10Și Dumnezeu a zis: "Ce ai făcut? Glasul sângelui fratelui tău strigă din pământ la Mine.

Evr 12.24;Apoc 6.10;

11Acum blestemat ești tu, izgonit din ogorul acesta, care și-a deschis gura ca să primească din mâna ta sângele fratelui tău!

12Când vei lucra pământul, să nu-ți mai dea bogăția lui. Pribeag și fugar să fii pe pământ."

13Cain a zis Domnului: "Pedeapsa mea e prea mare ca s-o pot suferi.

14Iată că Tu mă izgonești azi de pe fața pământului; eu voi trebui să mă ascund de Fața Ta, și să fiu pribeag și fugar pe pământ; și oricine mă va găsi, mă va omorî."

Iov 15.20-24;Ps 51.11;Gen 9.6;Num 35.19-27;

15Domnul i-a zis: "Nicidecum; ci dacă va omorî cineva pe Cain, Cain să fie răzbunat de șapte ori." Și Domnul a hotărât un semn pentru Cain, ca oricine îl va găsi, să nu-l omoare.

Ps 79.12;Ezec 9.4-6;

16Apoi, Cain a ieșit din Fața Domnului, și a locuit în țara Nod (Adică: Fugă.), la răsărit de Eden.

2Împ 13.23;2Împ 24.20;Ier 23.39;Ier 52.3;

Cain și urmașii lui.

17Cain s-a împreunat cu nevasta sa; ea a rămas însărcinată și a născut pe Enoh. El a început apoi să zidească o cetate, și a pus acestei cetăți numele fiului său Enoh.

Ps 49.11;

18Enoh a fost tatăl lui Irad; Irad a fost tatăl lui Mehuiael; Mehuiael a fost tatăl lui Metușael; și Metușael a fost tatăl lui Lameh.

19Lameh și-a luat două neveste: numele uneia era Ada, și numele celeilalte era Țila.

20Ada a născut pe Iabal: el a fost tatăl celor ce locuiesc în corturi și păzesc vitele.

21Numele fratelui său era Iubal: el a fost tatăl tuturor celor ce cântă cu alăuta și cu cavalul.

Rom 4.11-12;

22Țila, de partea ei, a născut și ea pe Tubal-Cain, făuritorul tuturor uneltelor de aramă și de fier. Sora lui Tubal-Cain era Naama.

23Lameh a zis nevestelor sale: "Ada și Țila, ascultați glasul meu! Nevestele lui Lameh, ascultați cuvântul meu! Am omorât un om pentru rana mea, Și un tânăr pentru vânătăile mele.

24Cain va fi răzbunat de șapte ori, Iar Lameh de șaptezeci de ori câte șapte."

Gen 4.15;

Nașterea lui Set.

25Adam s-a împreunat iarăși cu nevasta sa; ea a născut un fiu, și i-a pus numele Set (Adică: Înlocuit.); "căci", a zis ea, "Dumnezeu mi-a dat o altă sămânță în locul lui Abel, pe care l-a ucis Cain."

Gen 5.3;

26Lui Set i s-a născut și lui un fiu, și i-a pus numele Enos. Atunci au început oamenii să cheme Numele Domnului.

Gen 5.6;1Împ 18.24;Ps 116.17;Ioel 2.32;Țef 3.9;1Cor 1.2;

Urmașii lui Adam prin Set până la Noe.

## 1 < 5 > 12 18 24 30 36 42 48 50

1Iată cartea neamurilor lui Adam. În ziua când a făcut Dumnezeu pe om, l-a făcut după asemănarea lui Dumnezeu.

1Cron 1.1;Luca 3.38;Gen 1.26;Efes 4.24;Col 3.10;

2I-a făcut parte bărbătească și parte femeiască, i-a binecuvântat, și le-a dat numele de "om", în ziua când au fost făcuți.

Gen 1.27;

3La vârsta de o sută treizeci de ani, Adam a născut un fiu după chipul și asemănarea lui, și i-a pus numele Set.

Gen 4.25;

4După nașterea lui Set, Adam a trăit opt sute de ani; și a născut fii și fiice.

1Cro 1.1;Gen 1.28;

5Toate zilele pe care le-a trăit Adam, au fost de nouă sute trei zeci de ani; apoi a murit.

Gen 3.19;Evr 9.27;

6La vârsta de o sută cinci ani, Set a născut pe Enos.

Gen 4.26;

7După nașterea lui Enos, Set a mai trăit opt sute șapte ani, și a născut fii și fiice.

8Toate zilele lui Set au fost de nouă sute doisprezece ani; apoi a murit.

9La vârsta de nouăzeci de ani, Enos a născut pe Cainan.

10După nașterea lui Cainan, Enos a mai trăit opt sute cincisprezece ani, și a născut fii și fiice.

11Toate zilele lui Enos au fost de nouă sute cinci ani; apoi a murit.

12La vârsta de șaptezeci de ani, Cainan a născut pe Mahalaleel.

13După nașterea lui Mahalaleel, Cainan a mai trăit opt sute patruzeci de ani; și a născut fii și fiice.

14Toate zilele lui Cainan au fost de nouă sute zece ani; apoi a murit.

15La vârsta de șaizeci și cinci de ani, Mahalaleel a născut pe Iared.

16După nașterea lui Iared, Mahalaleel a mai trăit opt sute treizeci de ani; și a născut fii și fiice.

17Toate zilele lui Mahalaleel au fost de opt sute nouăzeci și cinci de ani; apoi a murit.

18La vârsta de o sută șaizeci și doi de ani, Iared a născut pe Enoh.

Iuda 14-15;

19După nașterea lui Enoh, Iared a mai trăit opt sute de ani; și a născut fii și fiice.

20Toate zilele lui Iared au fost de nouă sute șaizeci și doi de ani; apoi a murit.

21La vârsta de șaizeci și cinci de ani, Enoh a născut pe Metusala.

22După nașterea lui Metusala, Enoh a umblat cu Dumnezeu trei sute de ani; și a născut fii și fiice.

Gen 6.9;Gen 17.1;Gen 24.40;2Împ 20.3;Ps 16.8;Ps 116.9;Ps 128.1;Mic 6.8;Mal 2.6;

23Toate zilele lui Enoh au fost trei sute șaizeci și cinci de ani.

24Enoh a umblat cu Dumnezeu; apoi nu s-a mai văzut, pentru că l-a luat Dumnezeu.

2Împ 2.11;Evr 11.5;

25La vârsta de o sută optzeci și șapte de ani, Metusala a născut pe Lameh.

26După nașterea lui Lameh, Metusala a mai trăit șapte sute optzeci și doi de ani; și a născut fii și fiice.

27Toate zilele lui Metusala au fost de nouă sute șaizeci și nouă de ani; apoi a murit.

28La vârsta de o sută optzeci și doi de ani, Lameh a născut un fiu.

29El i-a pus numele Noe (Adică: mângâiere.), zicând: "Acesta ne va mângâia pentru osteneala și truda mâinilor noastre, care vin din acest pământ, pe care l-a blestemat Domnul."

Gen 3.17;Gen 4.11;

30După nașterea lui Noe, Lameh a mai trăit cinci sute nouă zeci și cinci de ani; și a născut fii și fiice.

31Toate zilele lui Lameh au fost de șapte sute șaptezeci și șapte de ani; apoi a murit.

32Noe, la vârsta de cinci sute de ani, a născut pe Sem, Ham și Iafet.

Gen 6.10;Gen 10.21;

Stricăciunea oamenilor.

## 1 < 6 > 8 9 10 11 12 18 24 30 36 42 48 50

1Când au început oamenii să se înmulțească pe fața pământului, și li s-au născut fete,

Gen 1.28;

2fiii lui Dumnezeu au văzut că fetele oamenilor erau frumoase; și din toate și-au luat de neveste pe acelea pe care și le-au ales.

Deut 7.3-4;

3Atunci Domnul a zis: "Duhul Meu nu va rămâne (Sau: Nu se va lupta, sau nu va stăpâni.) pururea în om, căci și omul nu este decât carne păcătoasă: totuși (Sau: de aceea.) zilele lui vor fi de o sută douăzeci de ani."

Gal 5.10-17;1Pet 3.19-20;Ps 78.39;

4Uriașii erau pe pământ în vremurile acelea, și chiar și după ce s-au împreunat fiii lui Dumnezeu cu fetele oamenilor, și le-au născut ele copii: aceștia erau vitejii care au fost în vechime, oameni cu nume.

5Domnul a văzut că răutatea omului era mare pe pământ, și că toate întocmirile gândurilor din inima lui erau îndreptate în fiecare zi numai spre rău.

Gen 8.21;Deut 29.19;Prov 6.18;Mat 15.19;

6I-a părut rău Domnului că a făcut pe om pe pământ, și S-a mâhnit în inima Lui.

Num 23.19;1Sam 15.11-29;2Sam 24.16;Mal 3.6;Iac 1.17;Isa 63.10;Efes 4.30;

7Și Domnul a zis: "Am să șterg de pe fața pământului pe omul pe care l-am făcut, de la om până la vite, până la târâtoare, și până la păsările cerului; căci Îmi pare rău că i-am făcut."

Noe.

8Dar Noe a căpătat milă înaintea Domnului.

Gen 19.19;Ex 33.12-17;Luc 1.30;Fapt 7.46;

9Iată care sunt urmașii lui Noe. Noe era un om neprihănit și fără pată între cei din vremea lui: Noe umbla cu Dumnezeu.

Gen 7.1;Ezec 14.14-20;Rom 1.17;Evr 11.7;2Pet 2.5;Gen 5.22;

10Noe a născut trei fii: Sem, Ham și Iafet.

Gen 5.32;

11Pământul era stricat înaintea lui Dumnezeu, pământul era plin de silnicie.

Gen 7.1;Gen 10.9;Gen 13.13;2Cron 34.27;Luc 1.6;Rom 2.13;Rom 3.19;Ezec 8.17;Ezec 28.16;Hab 2.8-17;

12Dumnezeu S-a uitat spre pământ, și iată că pământul era stricat; căci orice făptură își stricase calea pe pământ.

Gen 18.21;Ps 14.2;Ps 33.13-14;Ps 53.2-3;

13Atunci Dumnezeu a zis lui Noe: "Sfârșitul oricărei făpturi este hotărât înaintea Mea, fiindcă au umplut pământul de silnicie; iată, am să-i nimicesc împreună cu pământul.

Ier 51.13;Ezec 7.2-6;Amos 8.2;1Pet 4.7;Gen 6.17;

14Fă-ți o corabie din lemn de gofer (chiparos); corabia aceasta s-o împarți în cămăruțe, și s-o tencuiești cu smoală pe dinăuntru și pe dinafară.

15Iată cum s-o faci: corabia să aibă trei sute de coți în lungime, cincizeci de coți în lățime și treizeci de coți în înălțime.

16Să faci corabiei o fereastră (Sau: acoperiș), sus, lată de un cot; ușa s-o pui în latura corabiei; și să faci un rând de cămări jos, altul la mijloc și altul sus.

17Și, iată că Eu am să fac să vină un potop de ape pe pământ, ca să nimicească orice făptură de sub cer, care are suflare de viață; tot ce este pe pământ va pieri.

Gen 6.13;Gen 7.4-23;2Pet 2.5;

18Dar cu tine fac un legământ; să intri în corabie, tu și fiii tăi, nevasta ta și nevestele fiilor tăi împreună cu tine.

Gen 7.1-13;1Pet 3.20;2Pet 2.5;

19Din tot ce trăiește, din orice făptură, să iei în corabie câte două din fiecare soi, ca să le ții vii cu tine: să fie o parte bărbătească și o parte femeiască.

Gen 7.8-16;

20Din păsări după soiul lor, din vite după soiul lor, și din toate târâtoarele de pe pământ după soiul lor, să vină la tine înăuntru câte două din fiecare soi, ca să le ții cu viață.

Gen 7.9-15;Gen 2.9;

21Și tu, ia-ți din toate bucatele care se mănâncă, și fă-ți merinde din ele, ca să-ți slujească de hrană ție și lor."

22Așa a și făcut Noe: a făcut tot ce-i poruncise Dumnezeu.

Evr 11.7;Ex 40.16;Gen 7.5-16;

Noe intră în corabie.

## 1 < 7 > 12 18 24 30 36 42 48 50

1Domnul a zis lui Noe: "Intră în corabie, tu și toată casa ta; căci te-am văzut fără prihană înaintea Mea în neamul acesta de oameni.

Gen 7.13;Mat 24.38;Luc 17.26;Evr 11.7;1Pet 3.20;2Pet 2.5;Gen 6.9;Ps 33.18-19;Prov 10.9-9;2Pet 2.9;

2Ia cu tine câte șapte perechi din toate dobitoacele curate, câte o parte bărbătească și câte o parte femeiască; o pereche din dobitoacele care nu sunt curate, câte o parte bărbătească și câte o parte femeiască;

Gen 7.8;Lev.Cap 11;Lev 10.10;Ezec 44.23;

3și câte șapte perechi de asemenea, din păsările cerului, câte o parte bărbătească și câte o parte femeiască, pentru ca să le ții vie sămânța pe toată fața pământului.

4Căci după șapte zile, voi face să ploaie pe pământ patruzeci de zile și patruzeci de nopți; și voi șterge astfel de pe fața pământului toate făpturile pe care le-am făcut."

Gen 7.12-17;

5Noe a făcut tot ce-i poruncise Domnul.

Gen 6.22;

6Noe era de șase sute de ani, când a venit potopul pe pământ.

7Și Noe a intrat în corabie cu fiii săi, cu nevasta sa și cu nevestele fiilor săi, din pricina apelor potopului.

Gen 7.1;

8Din dobitoacele curate și din dobitoacele necurate, din păsări și din tot ce se târăște pe pământ,

9au intrat în corabie la Noe, două câte două, câte o parte bărbătească și câte o parte femeiască, așa cum poruncise Dumnezeu lui Noe.

Potopul.

10După cele șapte zile, au venit apele potopului pe pământ.

11În anul al șasesutelea al vieții lui Noe, în luna a doua, în ziua a șaptesprezecea a lunii, în ziua aceea, s-au rupt toate izvoarele Adâncului celui mare și s-au deschis stăvilarele cerurilor.

Gen 8.3;Prov 8.28;Ezec 26.19;Gen 1.7;Gen 8.2;Ps 78.23;

12Ploaia a căzut pe pământ patruzeci de zile și patruzeci de nopți.

Gen 7.4-17;

13În aceeași zi au intrat în corabie: Noe, Sem, Ham și Iafet, fiii lui Noe, nevasta lui Noe și cele trei neveste ale fiilor lui cu ei:

Gen 7.1;Gen 7.7;Gen 6.18;Evr 11.7;1Pet 3.20;2Pet 2.5;

14ei, și toate fiarele câmpului, după soiul lor, toate vitele după soiul lor, toate târâtoarele care se târăsc pe pământ după soiul lor, toate păsările după soiul lor, toate păsărelele, tot ce are aripi.

Gen 7.2-9;

15Au intrat în corabie la Noe, două câte două, din orice făptură care are suflare de viață.

Gen 6.10;

16Cele care au intrat, erau câte o parte bărbătească și câte o parte femeiască, din orice făptură, după cum poruncise Dumnezeu lui Noe. Apoi Domnul a închis ușa după el.

Gen 7.2-3;

17Potopul a fost patruzeci de zile pe pământ. Apele au crescut și au ridicat corabia, și ea s-a înălțat deasupra pământului.

Gen 7.4-12;

18Apele au ajuns mari și au crescut foarte mult pe pământ, și corabia plutea pe deasupra apelor.

Ps 104.26;

19Apele au ajuns din ce în ce mai mari și toți munții înalți, care sunt sub cerul întreg, au fost acoperiți.

Ps 104.6;Ier 3.23;

20Cu cincisprezece coți s-au înălțat apele deasupra munților, care au fost acoperiți.

21Și a pierit orice făptură care se mișca pe pământ, atât păsările cât și vitele și fiarele, tot ce se târa pe pământ, și toți oamenii.

Gen 7.4;Gen 6.13-17;Iov 22.16;Mat 24.39;Luc 17.27;2Pet 3.6;

22Tot ce răsufla, tot ce avea suflare de duh de viață în nări, tot ce era pe pământul uscat, a murit.

Gen 2.7;

23Toate făpturile care erau pe fața pământului au fost nimicite, de la om până la vite, până la târâtoare și până la păsările cerului: au fost nimicite de pe pământ. N-a rămas decât Noe și ce era cu el în corabie.

1Pet 3.20;2Pet 1.5;2Pet 3.6;

24Apele au fost mari pe pământ o sută cincizeci de zile.

Gen 8.3-4;Gen 7.11;

Sfârșitul potopului.

## 1 6 < 8 > 12 18 24 30 36 42 48 50

1Dumnezeu Și-a adus aminte de Noe, de toate viețuitoarele și de toate vitele care erau cu el în corabie; și Dumnezeu a făcut să sufle un vânt pe pământ, și apele s-au potolit.

Gen 19.29;Ex 2.24;1Sam 2.19;Ex 14.21;

2Izvoarele Adâncului și stăvilarele cerurilor au fost închise, și ploaia din cer a fost oprită.

Gen 7.11;Iov 38.37;

3Apele au scăzut de pe fața pământului, scurgându-se și împuținându-se, și, după o sută cincizeci de zile, apele s-au micșorat.

Gen 7.24;

4În luna a șaptea, în ziua a șaptesprezecea a lunii, corabia s-a oprit pe munții Ararat.

5Apele au mers scăzând până în luna a zecea. În luna a zecea, în ziua întâi a lunii, s-au văzut vârfurile munților.

6După patruzeci de zile, Noe a deschis fereastra corabiei pe care o făcuse.

Gen 6.16;

7A dat drumul unui corb, care a ieșit, ducându-se și întorcându-se, până când au secat apele de pe pământ.

8A dat drumul și unui porumbel, ca să vadă dacă scăzuseră apele de pe fața pământului.

9Dar porumbelul n-a găsit nici un loc ca să-și pună piciorul, și s-a întors la el în corabie, căci erau ape pe toată fața pământului. Noe a întins mâna, l-a luat, și l-a băgat la el în corabie.

10A mai așteptat alte șapte zile, și iarăși a dat drumul porumbelului din corabie.

11Porumbelul s-a întors la el spre seară; și iată că în ciocul lui era o frunză de măslin ruptă de curând. Noe a cunoscut astfel că apele scăzuseră pe pământ.

12A mai așteptat alte șapte zile; și a dat drumul porumbelului. Dar porumbelul nu s-a mai întors la el.

13În anul șase sute unu, în luna întâi, în ziua întâi a lunii, apele secaseră pe pământ. Noe a ridicat învelitoarea corabiei: s-a uitat, și iată că fața pământului se uscase.

14În luna a doua, în a douăzeci și șaptea zi a lunii, pământul era uscat de tot.

Ieșirea lui Noe din corabie.

15Atunci Dumnezeu a vorbit lui Noe, și i-a zis:

16"Ieși din corabie, tu și nevasta ta, fiii tăi și nevestele fiilor tăi cu tine!

Gen 7.13;

17Scoate afară împreună cu tine toate viețuitoarele de tot felul care sunt cu tine, atât păsările cât și vitele și toate târâtoarele care se târăsc pe pământ: să mișune pe pământ, să crească și să se înmulțească pe pământ."

Gen 7.15;Gen 1.23;

18Și Noe a ieșit afară cu fiii săi, cu nevasta sa și cu nevestele fiilor săi.

19Toate dobitoacele, toate târâtoarele, toate păsările, tot ce se mișcă pe pământ, după soiurile lor, au ieșit din corabie.

20Noe a zidit un altar Domnului; a luat din toate dobitoacele curate și din toate păsările curate, și a adus arderi de tot pe altar.

Lev Cap 11;

21Domnul a mirosit un miros plăcut; și Domnul a zis în inima Lui: "Nu voi mai blestema pământul, din pricina omului, pentru că întocmirile gândurilor din inima omului sunt rele din tinerețea lui; și nu voi mai lovi tot ce este viu, cum am făcut.

Lev 1.9;Ezec 10.41;2Cor 2.15;Efes 5.2;Gen 3.17;Gen 6.17;ÀGen 6.5;Iov 14.4;Iov 15.14;Ps 51.5;Ier 17.9;Mat 15.19;Rom 1.31;Rom 3.23;Gen 9.11-15;

22Cât va fi pământul, nu va înceta semănatul și seceratul, frigul și căldura, vara și iarna, ziua și noaptea!"

Isa 54.9;Ier 33.20-25;

Dumnezeu binecuvântează pe Noe.

## 1 6 < 9 > 12 18 24 30 36 42 48 50

1Dumnezeu a binecuvântat pe Noe și pe fiii săi, și le-a zis: "Creșteți, înmulțiți-vă, și umpleți pământul.

Gen 9.7-19;Gen 1.28;Gen 10.32;

2S-apuce groaza și frica de voi pe orice dobitoc de pe pământ, pe orice pasăre a cerului, pe tot ce se mișcă pe pământ și pe toți peștii mării: vi le-am dat în mâinile voastre!

Gen 1.58;Osea 2.18;

3Tot ce se mișcă și are viață, să vă slujească de hrană: toate acestea vi le dau, ca și iarba verde.

Deut 12.15;Deut 14.3-11;Fapt 10.12-13;Gen 1.29;Rom 14.14;1Cor 10.23-26;Col 2.16;1Tim 4.3-4;

4Numai carne cu viața ei, adică sângele ei, să nu mâncați.

Lev 17.10-14;Lev 11.26;Deut 12.23;1Sam 14.33;Fapt 15.20-19;

5Căci voi cere înapoi sângele vieților voastre; îl voi cere înapoi de la orice dobitoc; și voi cere înapoi viața omului din mâna omului, din mâna oricărui om, care este fratele lui.

Ex 21.28;Gen 4.9-10;Ps 9.12;Fapt 17.26;

6Dacă varsă cineva sângele omului, și sângele lui să fie vărsat de om; căci Dumnezeu a făcut pe om după chipul Lui.

Ex 21.12-14;Lev 24.17;Mat 26.52;Apoc 13.10;Gen 1.27;

7Iar voi, creșteți și înmulțiți-vă; răspândiți-vă pe pământ, și înmulțiți-vă pe el!"

Gen 9.1-19;Gen 1.28;

Legământul lui Dumnezeu cu Noe.

8Dumnezeu a mai vorbit lui Noe și fiilor lui care erau cu el, și a zis:

9"Iată, Eu fac un legământ cu voi, și cu sămânța voastră, care va veni după voi;

Gen 6.18;Isa 54.9;

10cu toate viețuitoarele, care sunt cu voi, atât păsările cât și vitele, și toate fiarele de pe pământ care sunt cu voi; cu toate cele care au ieșit din corabie și cu orice alte dobitoace de pe pământ.

Ps 115.9;

11Fac un legământ cu voi că nici o făptură nu va mai fi nimicită de apele potopului, și nu va mai veni potop ca să pustiiască pământul."

Isa 54.9;

12Și Dumnezeu a zis: "Iată semnul legământului pe care-l fac între Mine și voi, și între toate viețuitoarele care sunt cu voi, pentru toate neamurile de oameni în veci:

Gen 17.11;

13curcubeul Meu, pe care l-am așezat în nor, el va sluji ca semn al legământului dintre Mine și pământ.

Ex 28.12;

14Când voi strânge nori deasupra pământului, curcubeul se va arăta în nor;

15și Eu Îmi voi aduce aminte de legământul dintre Mine și voi și dintre toate viețuitoarele de orice trup; și apele nu se vor mai face un potop, ca să nimicească orice făptură.

Lev 26.42-45;Ezec 16.60;

16Curcubeul va fi în nor; și Eu Mă voi uita la el, ca să-Mi aduc aminte de legământul cel veșnic dintre Dumnezeu și toate viețuitoarele de orice trup de pe pământ".

Gen 17.13-19;

17Și Dumnezeu a zis lui Noe: "Acesta este semnul legământului pe care l-am făcut între Mine și orice făptură de pe pământ."

Fiii lui Noe.

18Fiii lui Noe, care au ieșit din corabie, erau: Sem, Ham și Iafet: Ham este tatăl lui Canaan.

Gen 10.6;

19Aceștia au fost cei trei fii ai lui Noe, și din ei s-au răspândit oameni peste tot pământul.

Gen 5.32;Gen 10.32;1Cron 14;

20Noe a început să fie lucrător de pământ, și a sădit o vie.

Gen 3.12-23;Gen 4.2;Prov 12.11;

21A băut vin, s-a îmbătat și s-a dezgolit în mijlocul cortului său.

Prov 20.1;1Cor 10.12;

22Ham, tatăl lui Canaan, a văzut goliciunea tatălui său, și a spus celor doi frați ai lui afară.

23Atunci Sem și Iafet au luat mantaua, au pus-o pe umeri, au mers de-a-ndăratelea și au acoperit goliciunea tatălui lor; fiindcă fețele le erau întoarse înapoi, n-au văzut goliciunea tatălui lor.

Ex 20.12;Gal 6.1;

24Noe s-a trezit din amețeala vinului, și a aflat ce-i făcuse fiul său cel mai tânăr.

25Si a zis: "Blestemat să fie Canaan! Să fie robul robilor fraților lui!"

Deut 27.16;Ios 9.23;1Împ 9.20-21;

26El a mai zis: "Binecuvântat să fie Domnul, Dumnezeul lui Sem, Și Canaan să fie robul lui! (Sau: lor.)

Ps 144.15;Evr 11.16;

27Dumnezeu să lărgească locurile stăpânite de Iafet, Iafet să locuiască în corturile lui Sem, Și Canaan să fie robul lor!"

Efes 2.13-14;Efes 3.6;

28Noe a trăit, după potop, trei sute cincizeci de ani.

29Toate zilele lui Noe au fost de nouă sute cincizeci de ani; apoi a murit.

Urmașii lui Iafet.

## 1 6 < 10 > 12 18 24 30 36 42 48 50

1Iată spița neamului fiilor lui Noe: Sem, Ham și Iafet. După potop li s-au născut fii.

Gen 9.1-19;

2Fiii lui Iafet au fost: Gomer, Magog, Madai, Iavan, Tubal, Meșec și Tiras.

1Cro 1.5;

3Fiii lui Gomer: Așchenaz, Rifat și Togarma.

4Fiii lui Iavan: Elișa, Tarșiș, Chitim, și Dodanim.

5De la ei se trag popoarele din țările neamurilor de pe malul mării, după ținuturile lor, după limba fiecăruia, după familiile lor, după semințiile lor.

Ps 72.10;Ier 2.10;Ier 25.22;Țef 2.11;

Urmașii lui Ham.

6Fiii lui Ham au fost: Cuș, Mițraim, Put și Canaan. -

1Cro 1.8;

7Fiii lui Cuș: Seba, Havila, Sabta, Raema și Sabteca. Fiii lui Raema: Șeba și Dedan.

8Cuș a născut și pe Nimrod: el este acela care a început să fie puternic pe pământ.

9El a fost un viteaz vânător înaintea Domnului; iată de ce se zice: "Ca Nimrod, viteaz vânător înaintea Domnului."

Ier 16.16;Mic 7.2;Gen 6.11;

10El a domnit la început peste Babel, Erec, Acad și Calne, în țara Șinear.

Mic 5.6;

11Din țara aceasta a intrat în Asiria; a zidit Ninive, Rehobot-Ir, Calah

12și Resen între Ninive și Calah; aceasta este cetatea cea mare. -

13Mițraim a născut pe Ludimi, Anamimi, Lehabimi, Naftuhimi,

14Patrusimi, Casluhimi, (din care au ieșit Filistenii) și pe Caftorimi.

1Cron 1.12;

15Canaan a născut pe Sidon, întâiul lui născut, și pe Het;

16și pe Iebusiți, pe Amoriți, pe Ghirgasiți,

17pe Heviți, pe Archiți, pe Siniți,

18pe Arvadiți, pe Țemariți, pe Hamatiți. În urmă, familiile Canaaniților s-au împrăștiat.

19Hotarele Canaaniților se întindeau de la Sidon, cum mergi spre Gherar, până la Gaza, și cum mergi spre Sodoma, Gomora, Adma și Țeboim, până la Leșa.

Gen 13.12-17;Gen 15.18-21;Num 34.2-12;Ios 12.7-8;

20Aceștia sunt fiii lui Ham, după familiile lor, după limbile lor, după țările lor, după neamurile lor.

Urmașii lui Sem.

21Și lui Sem, tatăl tuturor fiilor lui Eber, și fratele cel mai mare al lui Iafet, i s-au născut fii.

22Fiii lui Sem au fost: Elam, Asur, Arpacșad, Lud și Aram.

1Cro 1.17;

23Fii lui Aram: Uț, Hul, Gheter și Maș.

24Arpacșad a născut pe Șelah; și Șelah a născut pe Eber.

Gen 11.12;

25Lui Eber i s-au născut doi fii: numele unuia era Peleg (Adică: Împărțire.), numit așa pentru că pe vremea lui s-a împărțit pământul; iar numele fratelui său era Ioctan.

1Cron 1.19;

26Ioctan a născut pe Almodad, pe Șelef, pe Ațarmavet, pe Ierah,

27pe Adoram, pe Uzal, pe Dicla,

28pe Obal, pe Abimael, pe Seba,

29pe Ofir, pe Havila, și pe Iobab. Toți aceștia au fost fiii lui Ioctan.

30Ei au locuit de la Meșa, cum mergi spre Sefar, până la muntele răsăritului.

31Aceștia sunt fiii lui Sem, după familiile lor, după limbile lor, după țările lor, după neamurile lor.

32Acestea sunt familiile fiilor lui Noe, după spița neamului lor, după neamurile lor. Și din ei au ieșit neamurile care s-au răspândit pe pământ după potop.

Gen 10.1;Gen 9.19;

Turnul Babel.

## 1 6 < 11 > 18 24 30 36 42 48 50

1Tot pământul avea o singură limbă și aceleași cuvinte.

2Pornind ei înspre răsărit, au dat peste o câmpie în țara Șinear; și au descălecat acolo.

3Și au zis unul către altul: "Haidem! să facem cărămizi, și să le ardem bine în foc." Și cărămida le-a ținut loc de piatră, iar smoala le-a ținut loc de var.

4Si au mai zis: "Haidem! să ne zidim o cetate și un turn al cărui vârf să atingă cerul, și să ne facem un nume, ca să nu fim împrăștiați pe toată fața pământului."

Deut 1.28;

5Domnul S-a pogorât să vadă cetatea și turnul, pe care-l zideau fiii oamenilor.

Gen 18.21;

6Și Domnul a zis: "Iată, ei sunt un singur popor, și toți au aceeași limbă; și iată de ce s-au apucat; acum nimic nu i-ar împiedica să facă tot ce și-au pus în gând.

Gen 9.19;Fapt 17.26;Gen 11.1;Ps 2.1;

7Haidem! să Ne pogorâm și să le încurcăm acolo limba, ca să nu-și mai înțeleagă vorba unii altora."

Gen 1.26;Ps 2.4;Fapt 2.4-6;Gen 42.23;Deut 28.49;Ier 5.15;1Cor 14.2-11;

8Și Domnul i-a împrăștiat de acolo pe toată fața pământului; așa că au încetat să zidească cetatea.

Luc 1.51;Gen 10.25-32;

9De aceea cetatea a fost numită Babel (Adică: Împărțire.), căci acolo a încurcat Domnul limba întregului pământ, și de acolo i-a împrăștiat Domnul pe toată fața pământului.

1Cor 14.23;

### STRĂMOȘII POPORULUI ISRAEL

#### DE LA AVRAAM PÂNĂ LA IOSIF
Geneza 11.10-50. Isaia 51.1,2 Evrei 11.13-16, 39, 40

Urmașii lui Sem.

10Iată spița neamului lui Sem. La vârsta de o sută de ani, Sem a născut pe Arpacșad, la doi ani după potop.

Gen 10.22;1Cron 1.17;

11După nașterea lui Arpacșad, Sem a trăit cinci sute de ani; și a născut fii și fiice.

12La vârsta de treizeci și cinci de ani, Arpacșad a născut pe Șelah.

Luc 3.36;

13După nașterea lui Șelah, Arpacșad a mai trăit patru sute trei ani; și a născut fii și fiice.

14La vârsta de treizeci de ani, Șelah a născut pe Eber.

15După nașterea lui Eber, Șelah a mai trăit patru sute trei ani; și a născut fii și fiice.

16La vârsta de treizeci și patru de ani, Eber a născut pe Peleg.

1Cron 1.19;Luc 3.35;

17După nașterea lui Peleg, Eber a mai trăit patru sute treizeci de ani; și a născut fii și fiice.

18La vârsta de treizeci de ani, Peleg a născut pe Reu.

19După nașterea lui Reu, Peleg a mai trăit două sute nouă ani; și a născut fii și fiice.

20La vârsta de treizeci și doi de ani, Reu a născut pe Serug.

Luc 3.35;

21După nașterea lui Serug, Reu a mai trăit două sute șapte ani; și a născut fii și fiice.

22La vârsta de treizeci de ani, Serug a născut pe Nahor.

23După nașterea lui Nahor, Serug a mai trăit două sute de ani; și a născut fii și fiice.

24La vârsta de douăzeci și nouă de ani, Nahor a născut pe Terah.

Luc 3.34;

25După nașterea lui Terah, Nahor a mai trăit o sută nouăsprezece ani; și a născut fii și fiice.

26La vârsta de șaptezeci de ani, Terah a născut pe Avram, pe Nahor și pe Haran.

Ios 24.2;1Cron 1.26;

Familia lui Terah.

27Iată spița neamului lui Terah. Terah a născut pe Avram, pe Nahor și pe Haran. - Haran a născut pe Lot.

28Și Haran a murit în fața tatălui său Terah, în țara în care se născuse, în Ur în Haldea. -

29Avram și Nahor și-au luat neveste. Numele nevestei lui Avram era Sarai, și numele nevestei lui Nahor era Milca, fiica lui Haran, tatăl Milcăi și Iscăi.

Gen 17.15;Gen 20.12;Gen 22.20;

30Sarai era stearpă: n-avea copii deloc.

Gen 16.1-2;Gen 18.11-12;

31Terah a luat pe fiul său Avram, și pe Lot, fiul lui Haran, fiul fiului său, și pe Sarai, nora sa, nevasta fiului său Avram. Au ieșit împreună din Ur din Haldea, ca să meargă în țara Canaan. Au venit până la Haran, și s-au așezat acolo.

Gen 12.1;Neem 9.7;Fapt 7.4;Gen 10.19;

32Zilele lui Terah au fost de două sute cinci ani; și Terah a murit în Haran.

Plecarea și sosirea lui Avram în țara Canaan.

## 1 6 < 12 > 14 15 16 17 18 24 30 36 42 48 50

1Domnul zisese lui Avram: "Ieși din țara ta, din rudenia ta, și din casa tatălui tău, și vino în țara pe care ți-o voi arăta.

Gen 15.7;Isa 41.2;Fapt 7.3;Evr 11.8;

2Voi face din tine un neam mare, și te voi binecuvânta; îți voi face un nume mare, și vei fi o binecuvântare.

Gen 17.6;Gen 18.18;Deut 26.5;1Împ 3.8;Gen 24.35;Gen 28.4;Gal 3.14;

3Voi binecuvânta pe cei ce te vor binecuvânta, și voi blestema pe cei ce te vor blestema; și toate familiile pământului vor fi binecuvântate în tine.

Gen 27.29;Ex 23.22;Num 24.9;Gen 18.18;Gen 22.18;Gen 26.4;Ps 72.17;Fapt 3.25;Gal 3.8;

4Avram a plecat, cum îi spusese Domnul, și a plecat și Lot împreună cu el. Avram avea șaptezeci și cinci de ani, când a ieșit din Haran.

5Avram a luat pe Sarai, nevasta sa, și pe Lot, fiul fratelui său, împreună cu toate averile, pe care le strânseseră și cu toate slugile pe care le câștigaseră în Haran. Au plecat în țara Canaan, și au ajuns în țara Canaan.

Gen 14.14;Gen 11.31;

6Avram a străbătut țara până la locul numit Sihem, până la stejarul lui More. Canaaniții erau atunci în țară.

Evr 11.9;Deut 11.30;Jud 7.1;Gen 10.18-19;Gen 13.7;

7Domnul S-a arătat lui Avram, și i-a zis: "Toată țara aceasta o voi da seminței tale." Și Avram a zidit acolo un altar Domnului, care i Se arătase.

Gen 17.1;Gen 13.15;Gen 17.8;Ps 105.9-11;Gen 13.4;

8De acolo a pornit spre munte, la răsărit de Betel, și și-a întins cortul, având Betelul la apus și Ai la răsărit. A zidit și acolo un altar Domnului, și a chemat Numele Domnului.

Gen 13.4;

9Avram și-a urmat drumul, înaintând mereu spre miazăzi.

Gen 13.3;

Avram în Egipt.

10A venit însă o foamete în țară; și Avram s-a pogorât în Egipt, ca să locuiască pentru câtăva vreme acolo; căci era mare foamete în țară.

Gen 26.1;Ps 105.13;Gen 43.1;

11Când era aproape să intre în Egipt, a zis nevestei sale Sarai: "Iată, știu că ești o femeie frumoasă la față.

Gen 12.14;Gen 26.7;

12Când te vor vedea Egiptenii, vor zice: "Aceasta este nevasta lui!" Și pe mine mă vor omorî, iar pe tine te vor lăsa cu viață.

Gen 20.11;Gen 26.7;

13Spune, rogu-te, că ești sora mea, ca să-mi meargă bine din pricina ta, și sufletul meu să trăiască datorită ție."

Gen 20.5-13;Gen 26.7;

14Când a ajuns Avram în Egipt, Egiptenii au văzut că nevasta lui era foarte frumoasă.

Gen 39.7;Mat 5.28;

15Slujbașii cei mai de frunte ai lui Faraon au văzut-o și ei, și au lăudat-o la Faraon; și femeia a fost adusă în casa lui Faraon.

Gen 20.2;

16Pe Avram l-a primit bine din pricina ei; și Avram a căpătat oi, boi, măgari, robi și roabe, măgărițe și cămile.

Gen 20.14;

17Dar Domnul a lovit cu mari urgii pe Faraon și casa lui, din pricina nevestei lui Avram Sarai.

Gen 20.18;1Cron 16.2;Ps 105.14;Evr 13.4;

18Atunci Faraon a chemat pe Avram, și i-a zis: "Ce mi-ai făcut? Pentru ce nu mi-ai spus că este nevasta ta?

Gen 20.9;Gen 26.10;

19De ce ai zis: "Este sora mea", și am luat-o astfel de nevastă? Acum, iată-ți nevasta; ia-o, și pleacă!"

20Și Faraon a dat poruncă oamenilor lui să-l petreacă pe el, pe nevasta sa și tot ce avea.

Prov 21.1;

Întoarcerea lui Avram în Canaan. Despărțirea de Lot.

## 1 6 < 13 > 18 24 30 36 42 48 50

1Avram s-a suit din Egipt în țara de la miazăzi, el, nevasta sa, și tot ce avea, împreună cu Lot.

Gen 12.9;

2Avram era foarte bogat în vite, în argint, și în aur.

Gen 24.35;Ps 112.3;Prov 10.22;

3Din țara de la miazăzi s-a îndreptat și a mers până la Betel, până la locul unde fusese cortul lui la început, între Betel și Ai,

Gen 12.8-9;

4în locul unde era altarul, pe care-l făcuse mai înainte. Și acolo, Avram a chemat Numele Domnului.

Gen 12.7-8;Ps 116.17;

5Lot, care călătorea împreună cu Avram, avea și el oi, boi și corturi.

6Și ținutul acela nu-i încăpea să locuiască împreună; căci averile lor erau așa de mari, încât nu puteau să locuiască împreună.

Gen 36.7;

7S-a iscat o ceartă între păzitorii vitelor lui Avram și păzitorii vitelor lui Lot. Canaaniții și Feresiții locuiau atunci în țară.

Gen 26.20;Gen 12.6;

8Avram a zis lui Lot: "Te rog, să nu fie ceartă între mine și tine, și între păzitorii mei și păzitorii tăi, căci suntem frați.

1Cor 6.7;

9Nu-i oare toată țara înaintea ta? Mai bine desparte-te de mine: dacă apuci tu la stânga, eu voi apuca la dreapta; dacă apuci tu la dreapta, eu voi apuca la stânga."

Gen 20.15;Gen 34.10;Rom 12.17;Evr 12.14;Iac 3.17;

10Lot și-a ridicat ochii, și a văzut că toată Câmpia Iordanului era bine udată în întregime. Înainte de a nimici Domnul Sodoma și Gomora, până la Țoar, era ca o grădină a Domnului, ca țara Egiptului.

Gen 19.17;Deut 34.3;Ps 107.34;Gen 19.24-25;Gen 2.10;Isa 51.3;Gen 14.2-8;Gen 19.22;

11Lot și-a ales toată Câmpia Iordanului, și a mers spre răsărit. Astfel s-au despărțit ei unul de altul.

12Avram a locuit în țara Canaan, iar Lot a locuit în cetățile din Câmpie, și și-a întins corturile până la Sodoma.

Gen 19.29;Gen 14.12;Gen 19.1;2Pet 2.7-8;

13Oamenii din Sodoma erau răi, și afară din cale de păcătoși împotriva Domnului.

Gen 18.24;Ezec 16.49;2Pet 2.7-8;Gen 6.11;

Făgăduința dată lui Avram

14Domnul a zis lui Avram, după ce s-a despărțit Lot de el: "Ridică-ți ochii, și, din locul în care ești, privește spre miazănoapte și spre miazăzi, spre răsărit și spre apus;

Gen 13.11;Gen 28.14;

15căci toată țara pe care o vezi, ți-o da ție și seminței tale în veac.

Gen 12.7;Gen 15.18;Gen 17.8;Gen 24.7;Gen 25.4;Num 34.12;Deut 34.4;Fapt 7.5;2Cron 20.7;Ps 37.22-29;Ps 112.2;

16Îți voi face sămânța ca pulberea pământului de mare; așa că, dacă poate număra cineva pulberea pământului, și sămânța ta va putea să fie numărată.

Gen 15.5;Gen 22.17;Gen 26.4;Gen 28.14;Gen 32.12;2Ex 32.12;Num 23.10;Deut 1.10;1Împ 4.20;1Cron 7.23;Isa 48.19;Ier 33.22;Rom 4.16-18;Evr 11.12;

17Scoală-te, străbate țara în lung și în lat; căci ție ți-o voi da".

18Avram și-a ridicat corturile, și a venit de a locuit lângă stejarii lui Mamre, care sunt lângă Hebron. Și acolo a zidit un altar Domnului.

Gen 14.13;Gen 35.27;Gen 37.14;

Avram biruiește pe împărați.

## 1 6 12 < 14 > 18 24 30 36 42 48 50

1Pe vremea lui Amrafel, împăratul Șinearului, lui Arioc, împăratul Elasarului, lui Chedorlaomer, împăratul Elamului, și lui Tideal, împăratul Goiimului,

Gen 10.10;Gen 11.2;Isa 11.11;

2s-a întâmplat că ei au făcut război cu Bera, împăratul Sodomei, cu Birșa, împăratul Gomorei, cu Șineab, împăratul Admei, cu Șemeeber, împăratul Țeboimului și cu împăratul Belei sau Țoarului.

Deut 29.23;Gen 19.22;

3Aceștia din urmă s-au adunat cu toții în valea Sidim, adică Marea Sărată.

Num 34.12;Deut 3.17;Ios 3.16;Ps 107.34;

4Timp de doisprezece ani fuseseră supuși lui Chedorlaomer; și în anul al treisprezecelea s-au răsculat.

Gen 9.26;

5Dar, în anul al patrusprezecelea Chedorlaomer și împărații care erau cu el au pornit, și au bătut pe Refaimi la Așterot-Carnaim, pe Zuzimi la Ham, pe Emimi la Șave-Chiriataim,

Gen 15.20;Deut 3.11;Ios 12.4;Ios 13.13;Deut 2.20;Deut 2.10-11;

6și pe Horiți în muntele lor Seir, până la stejarul Paran, care este lângă pustie.

Deut 2.12-22;

7Apoi s-au întors, au venit la En-Mișpat, sau Cades, și au bătut pe Amaleciți pe tot ținutul lor, ca și pe Amoriți, care locuiau la Hațațon-Tamar.

2Cron 20.2;

8Atunci au ieșit împăratul Sodomei, împăratul Gomorei, împăratul Admei, împăratul Țeboimului și împăratul Belei sau Țoarului, și s-au așezat în linie de bătaie împotriva lor, în valea Sidim,

9și anume: împotriva lui Chedorlaomer, împăratul Elamului, împotriva lui Tideal, împăratul Goiimului, împotriva lui Amrafel, împăratul Șinearului și împotriva lui Arioc, împăratul Elasarului: patru împărați împotriva a cinci.

10Valea Sidim era acoperită cu fântâni de smoală. Împăratul Sodomei și împăratul Gomorei au luat-o la fugă, și au căzut în ele; ceilalți au fugit spre munte.

Gen 11.3;Gen 19.17-30;

11Biruitorii au luat toate bogățiile Sodomei și Gomorei, și toate merindele lor, și au plecat.

Gen 14.16-21;

12Au luat și pe Lot, fiul fratelui lui Avram, care locuia în Sodoma; au luat și averile lui, și au plecat.

Gen 12.5;Gen 13.12;

13A venit unul, care scăpase, și a dat de știre lui Avram, Evreul; acesta locuia lângă stejarii lui Mamre, Amoritul, fratele lui Eșcol, și fratele lui Aner, care făcuseră legătură de pace cu Avram.

Gen 13.18;Gen 14.24;

14Cum a auzit Avram că fratele său fusese luat prins de război, a înarmat trei sute optsprezece din cei mai viteji slujitori ai lui, născuți în casa lui, și a urmărit pe împărații aceia până la Dan.

Gen 13.8;Gen 15.3;Gen 17.12-27;Ecl 2.7;Deut 34.1;Jud 18.29;

15Și-a împărțit oamenii în mai multe cete, s-a aruncat asupra lor noaptea, i-a bătut, și i-a urmărit până la Hoba, care este la stânga Damascului.

Isa 41.2-3;

16A adus înapoi toate bogățiile; a luat înapoi și pe fratele său Lot, cu averile lui, precum și pe femei, și norodul.

Gen 14.11-12;

Melchisedec binecuvântează pe Avram.

17După ce s-a întors Avram de la înfrângerea lui Chedorlaomer și a împăraților care erau împreună cu el, împăratul Sodomei i-a ieșit în întâmpinare în valea Șave, sau Valea Împăratului.

Evr 7.1;Jud 11.34;1Sam 18.6;2Sam 18.18;

18Melhisedec, împăratul Salemului, a adus pâine și vin: el era preot al Dumnezeului Celui Prea Înalt.

Evr 7.1;Ps 110.4;Evr 5.6;Mic 6.6;Fapt 16.17;

19Melhisedec a binecuvântat pe Avram, și a zis: "Binecuvântat să fie Avram de Dumnezeul Cel Prea Înalt, Ziditorul cerului și al pământului.

Rut 3.10;2Sam 2.5;Gen 14,22;Mat 11.25;

20Binecuvântat să fie Dumnezeul Cel Prea Înalt, care a dat pe vrăjmașii tăi în mâinile tale!" Și Avram i-a dat zeciuială din toate.

Gen 24.27;Evr 7.4;

21Împăratul Sodomei a zis lui Avram: "Dă-mi oamenii, și ține bogățiile pentru tine."

22Avram a răspuns împăratului Sodomei: "Ridic mâna spre Domnul, Dumnezeul Cel Prea Înalt, Ziditorul cerului și al pământului,

Ex 6.8;Dan 12.7;Apoc 10.5-6;Gen 14.19;Gen 21.33;

23și jur că nu voi lua nimic din tot ce este al tău, nici măcar un fir de ață, nici măcar o curea de încălțăminte, ca să un zici: "Am îmbogățit pe Avram." Nimic pentru mine!

Est 9.15-16;

24afară de ce au mâncat flăcăii, și partea oamenilor care au mers cu mine, Aner, Eșcol și Mamre: ei pot să-și ia partea lor!"

Gen 14.13;

Sămânța lui Avram.

## 1 6 12 < 15 > 18 24 30 36 42 48 50

1După aceste întâmplări, Cuvântul Domnului a vorbit lui Avram într-o vedenie, și a zis: "Avrame, nu te teme; Eu sunt scutul tău, și răsplata ta cea foarte mare."

Dan 10.1;Fapt 10.10-11;Gen 26.24;Dan 10.12;Luc 1.13-30;Ps 3.3;Ps 5.12;Ps 84.11;Ps 91.4;Ps 119.114;Ps 16.5;Ps 58.11;Prov 11.18;

2Avram a răspuns: "Doamne Dumnezeule, ce-mi vei da? Căci mor fără copii; și moștenitorul casei mele este Eliezer din Damasc."

Fapt 7.5;

3Și Avram a zis: "Iată că nu mi-ai dat sămânță, și slujitorul născut în casa mea va fi moștenitorul meu."

Gen 14.14;

4Atunci Cuvântul Domnului i-a vorbit astfel: "Nu el va fi moștenitorul tău, ci cel ce va ieși din tine, acela va fi moștenitorul tău."

2Sam 7.12;2Sam 16.11;2Cron 32.21;

5Și, după ce l-a dus afară, i-a zis: "Uită-te spre cer, și numără stelele, dacă poți să le numeri." Și i-a zis: "Așa va fi sămânța ta."

Ps 147.4;Ier 33.22;Gen 22.17;Ex 32.13;Deut 1.10;Deut 10.22;1Cron 27.23;Rom 4.18;Evr 11.12;Gen 13.16;

6Avram a crezut pe Domnul, și Domnul i-a socotit lucrul acesta ca neprihănire.

Rom 4.3-22;Gal 3.6;Iac 2.23;Ps 106.31;

Țara făgăduită seminției lui Avram.

7Domnul i-a mai zis: "Eu sunt Domnul, care te-am scos din Ur din Haldea, ca să-ți dau în stăpânire țara aceasta."

Gen 12.1;Gen 11.28-31;Ps 105.44-42;Rom 4.14;

8Avram a răspuns: "Doamne Dumnezeule, prin ce voi cunoaște că o voi stăpâni?"

Gen 24.13-14;Jud 6.17-37;1Sam 14.9-10;2Împ 20.6;Luc 1.18;

9Și Domnul i-a zis: "Ia o juncană de trei ani, o capră de trei ani, un berbec de trei ani, o turturea și un pui de porumbel."

10Avram a luat toate dobitoacele acestea, le-a despicat în două, și a pus fiecare bucată una în fața alteia; dar păsările nu le-a despicat.

Ier 34.18-19;Lev 1.17;

11Păsările răpitoare s-au năpustit peste stârvuri; dar Avram le-a izgonit.

12La apusul soarelui, un somn adânc a căzut peste Avram; și iată că l-a apucat o groază și un mare întuneric.

Gen 2.21;Iov 4.13;

13Și Domnul a zis lui Avram: "Să știi hotărât că sămânța ta va fi străină într-o țară, care nu va fi a ei; acolo va fi robită, și o vor apăsa greu, timp de patru sute de ani.

Ex 12.40;Ps 105.23;Fapt 7.6;Ex 1.11;Ps 105.25;

14Dar pe neamul căruia îi va fi roabă, îl voi judeca Eu: și pe urmă va ieși de-acolo cu mari bogății.

Ex 6.6;Deut 6.22;Ex 12.36;Ps 105.37;

15Tu vei merge în pace la părinții tăi; vei fi îngropat după o bătrânețe fericită.

Iov 5.26;Fapt 13.36;Gen 25.8;

16În al patrulea neam, ea se va întoarce aici; căci nelegiuirea Amoriților nu și-a atins încă vârful."

Ex 12.40;1Împ 21.26;Dan 8.23;Mat 23.32;1Tes 2.16;

17După ce a asfințit soarele, s-a făcut un întuneric adânc; și iată că a ieșit un fum ca dintr-un cuptor, și niște flăcări au trecut printre dobitoacele despicate.

Ier 34.18-19;

18În ziua aceea, Domnul a făcut un legământ cu Avram, și i-a zis: "Seminței tale dau țara aceasta, de la râul Egiptului până la râul cel mare, râul Eufrat,

Gen 24.7;Gen 12.7;Gen 13.15;Gen 26.4;Ex 23.31;Num 34.3;Deut 1.7;Deut 11.24;Deut 34.4;Ios 1.4;1Împ 4.21;2Cron 9.26;Neem 9.8;Ps 105.11;Isa 27.12;

19și anume; țara Cheniților, a Cheniziților, a Cadmoniților,

20a Hetiților, a Fereziților, a Refaimiților,

21a Amoriților, a Canaaniților, a Ghirgasiților și a Iebusiților."

Sarai și Agar.

## 1 6 12 < 16 > 18 24 30 36 42 48 50

1Sarai, nevasta lui Avram, nu-i născuse deloc copii. Ea avea o roabă egipteancă numită Agar.

Gen 15.2-3;Gen 21.9;Gal 4.24;

2Și Sarai a zis lui Avram: "Iată, Domnul m-a făcut stearpă; intră, te rog, la roaba mea; poate că voi avea copii de la ea." Avram a ascultat cele spuse de Sarai.

Gen 30.3;Gen 20.18;Gen 30.2;1Sam 1.5-6;Gen 30.3-9;Gen 3.17;

3Atunci Sarai, nevasta lui Avram, a luat pe Egipteanca Agar, roaba ei, și a dat-o de nevastă bărbatului său Avram, după ce Avram locuise ca străin zece ani în țara Canaan.

Gen 12.5;

4El a intrat la Agar, și ea a rămas însărcinată. Când s-a văzut ea însărcinată, a privit cu dispreț pe stăpâna sa.

2Sam 6.16;Prov 30.21-23;

5Și Sarai a zis lui Avram: "Asupra ta să cadă batjocura aceasta, care mi se face! Eu însumi ți-am dat în brațe pe roaba mea; și ea, când a văzut că a rămas însărcinată, m-a privit cu dispreț. Să judece Domnul între mine și tine!"

Gen 31.53;1Sam 24.12;

6Avram a răspuns Saraiei: "Iată, roaba ta este în mâna ta; fă-i ce-ți place!" Atunci Sarai s-a purtat rău cu ea; și Agar a fugit de ea.

Prov 15.1;1Pet 3.7;Iov 2.6;Ps 106.41-42;Ier 38.5;Ex 2.15;

Fuga Agarei. - Nașterea lui Ismael.

7Îngerul Domnului a găsit-o lângă un izvor de apă în pustie, și anume lângă izvorul care este pe drumul ce duce la Șur.

Gen 25.18;Ex 15.22;

8El a zis: "Agar, roaba Saraiei, de unde vii, și unde te duci?" Ea a răspuns: "Fug de stăpâna mea Sarai."

9Îngerul Domnului i-a zis: "Întoarce-te la stăpâna ta, și supune-te sub mâna ei."

Tit 2.9;1Pet 2.18;

10Îngerul Domnului i-a zis: "Îți voi înmulți foarte mult sămânța, și ea va fi atât de multă la număr, că nu va putea fi numărată."

Gen 17.20;Gen 21.18;Gen 25.12;

11Îngerul Domnului i-a zis: "Iată, acum ești însărcinată, și vei naște un fiu, căruia îi vei pune numele Ismael (Ismael: din două cuvinte care înseamnă: Dumnezeu aude.); căci Domnul a auzit mâhnirea ta.

Gen 17.19;Mat 1.21;Luc 1.13-31;

12El va fi ca un măgar sălbatic printre oameni; mâna lui va fi împotriva tuturor oamenilor, și mâna tuturor oamenilor va fi împotriva lui; și va locui în fața tuturor fraților lui."

Gen 21.20;Gen 25.18;

13Ea a numit Numele Domnului care-i vorbise: "Tu ești Dumnezeu care mă vede (Evreiește: El-Roi.)!" Căci a zis ea: "Cu adevărat, am văzut aici spatele Celui ce m-a văzut!"

Gen 31.42;

14De aceea fântâna aceea s-a numit "Fântâna Celui viu care mă vede (Evreiește: Lahai-Roi.)"; ea este între Cades și Bared.

Gen 24.62;Gen 25.11;Num 13.26;

15Agar a născut lui Avram un fiu; și Avram a pus fiului, pe care i l-a născut Agar, numele Ismael.

Gal 4.22;Gen 16.11;

16Avram era de optzeci și șase de ani, când i-a născut Agar pe Ismael.

Numele lui Avram schimbat în Avraam.

## 1 6 12 < 17 > 24 30 36 42 48 50

1Când a fost Avram în vârstă de nouăzeci și nouă ani, Domnul i S-a arătat, și i-a zis: "Eu sunt Dumnezeul Cel Atotputernic. Umblă înaintea Mea, și fii fără prihană.

Gen 12.1;Gen 28.3;Gen 35.11;Ex 6.3;Deut 10.17;Gen 5.22;Gen 48.15;1Împ 2.4;1Împ 8.25;2Împ 20.3;Gen 6.9;Deut 18.13;Iov 1.1;Mat 5.48;

2Voi face un legământ între Mine și tine, și te voi înmulți nespus de mult".

Gen 12.2;Gen 13.16;Gen 22.17;

3Avram s-a aruncat cu fața la pământ; și Dumnezeu i-a vorbit astfel:

Gen 17.17;

4"Iată legământul Meu, pe care-l fac cu tine: vei fi tatăl multor neamuri.

Rom 4.11-16;Gal 3.29;

5Nu te vei mai numi Avram; ci numele tău va fi Avraam (Avraam vine din două cuvinte care înseamnă: tată al unei mulțimi.); căci te fac tatăl multor neamuri.

Neem 9.7;Rom 4.17;

6Te voi înmulți nespus de mult; voi face din tine neamuri întregi; și din tine vor ieși împărați.

Gen 35.11;Gen 17.16;Gen 35.11;Mat 1.6;

7Voi pune legământul Meu între Mine și tine și sămânța ta după tine din neam în neam; acesta va fi un legământ veșnic, în puterea căruia, Eu voi fi Dumnezeul tău și al seminței tale după tine.

Gal 3.17;Gen 26.24;Gen 28.13;Evr 11.16;Rom 9.8;

8Ție, și seminței tale după tine, îți voi da țara în care locuiești acum ca străin, și anume îți voi da toată țara Canaanului în stăpânire veșnică; și Eu voi fi Dumnezeul lor."

Gen 12.7;Gen 13.15;Ps 105.9-11;Gen 23.4;28.4Ex 6.7;Lev 26.12;Deut 4.37;Deut 14.2;Deut 26.18;Deut 29.13;

Tăierea împrejur.

9Dumnezeu a zis lui Avraam: "Să păzești legământul Meu, tu și sămânța ta după tine, din neam în neam.

10Acesta este legământul Meu pe care să-l păziți între Mine și voi, și sămânța ta după tine: tot ce este de parte bărbătească între voi să fie tăiat împrejur.

Fapt 7.8;

11Să vă tăiați împrejur în carnea prepuțului vostru: și acesta să fie semnul legământului dintre Mine și voi.

Fapt 7.8;Rom 4.11;

12La vârsta de opt zile, orice copil de parte bărbătească dintre voi să fie tăiat împrejur, neam după neam: fie că este rob născut în casă, fie că este cumpărat cu bani de la vreun străin, care nu face parte din neamul tău.

Lev 12.13;Luc 2.21;Ioan 7.22;Filp 3.5;

13Va trebui tăiat împrejur atât robul născut în casă cât și cel cumpărat cu bani; și astfel legământul Meu să fie întărit în carnea voastră ca un legământ veșnic.

14Un copil de parte bărbătească netăiat împrejur în carnea prepuțului lui, să fie nimicit din mijlocul neamului său: a călcat legământul Meu."

Ex 4.24;

Sarai se numește Sara.

15Dumnezeu a zis lui Avraam: "Să nu mai chemi Sarai pe nevasta ta Sarai; ci numele ei să fie Sara.

16Eu o voi binecuvânta, și îți voi da un fiu din ea; da, o voi binecuvânta, și ea va fi mama unor neamuri întregi; chiar împărați de noroade vor ieși din ea."

Gen 18.10;Gen 35.11;Gal 4.31;1Pet 3.6;

17Avraam s-a aruncat cu fața la pământ și a râs, căci a zis în inima lui: "Să i se mai nască oare un fiu unui bărbat de o sută de ani? Și să mai nască oare Sara la nouăzeci de ani?"

Gen 18.12;Gen 21.6;

18Și Avraam a zis lui Dumnezeu: "Să trăiască Ismael înaintea Ta!"

19Dumnezeu a zis: "Cu adevărat, nevasta ta Sara îți va naște un fiu; și-i vei pune numele Isaac. Eu voi încheia legământul Meu cu el, ca un legământ veșnic pentru sămânța lui după el.

Gen 18.10;Gen 21.2;Gal 4.28;

20Dar și cu privire la Ismael te-am ascultat. Iată, îl voi binecuvânta, îl voi face să crească, și îl voi înmulți nespus de mult; doisprezece voievozi va naște, și voi face din el un neam mare.

Gen 16.10;Gen 25.12-16;Gen 21.18;

21Dar legământul meu îl voi încheia cu Isaac, pe care ți-l va naște Sara la anul pe vremea aceasta."

Gen 21.2;

22Când a isprăvit de vorbit cu el, Dumnezeu S-a înălțat de la Avraam.

Avraam și casa lui este tăiat împrejur.

23Avraam a luat pe fiul său Ismael, pe toți cei ce se născuseră în casa lui, și pe toți robii cumpărați cu bani, adică pe toți cei de parte bărbătească dintre oamenii din casa lui Avraam, și le-a tăiat împrejur carnea prepuțului, chiar în ziua aceea, după porunca, pe care i-o dăduse Dumnezeu.

24Avraam era în vârstă de nouăzeci și nouă de ani, când a fost tăiat împrejur în carnea prepuțului său.

25Fiul său Ismael era în vârstă de treisprezece ani, când a fost tăiat împrejur în carnea prepuțului său.

26Avraam și fiul său Ismael au fost tăiați împrejur chiar în ziua aceea.

27Și toți oamenii din casa lui: robi născuți în casa lui, sau cumpărați cu bani de la străini, au fost tăiați împrejur împreună cu el.

Gen 18.19;

Isaac este făgăduit încă o dată.

## 1 6 12 < 18 > 20 21 22 23 24 30 36 42 48 50

1Domnul i S-a arătat la stejarii lui Mamre, pe când Avraam ședea la ușa cortului, în timpul zădufului zilei.

Gen 13.18;Gen 14.13;

2Avraam a ridicat ochii, și s-a uitat: și iată că trei bărbați stăteau în picioare lângă el. Când i-a văzut, a alergat înaintea lor, de la ușa cortului, și s-a plecat până la pământ.

Evr 13.2;Gen 19.1;1Pet 4.9;

3Apoi a zis: "Doamne, dacă am căpătat trecere în ochii Tăi, nu trece, rogu-Te, pe lângă robul Tău.

4Îngăduie să se aducă puțină apă, ca să vi se spele picioarele; și odihniți-vă sub copacul acesta.

Gen 19.2;Gen 43.24;

5Am să mă duc să iau o bucată de pâine, ca să prindeți la inimă, și după aceea vă veți vedea de drum; căci pentru aceasta treceți pe lângă robul vostru." "Fă cum ai zis", i-au răspuns ei.

Jud 6.18;Jud 13.15;Jud 19.5;Ps 104.15;Gen 19.8;Gen 33.10;

6Avraam s-a dus repede în cort la Sara, și a zis: "Ia repede, trei măsuri de făină albă, frământă, și fă turte."

7Și Avraam a alergat la vite, a luat un vițel tânăr și bun, și l-a dat unei slugi să-l gătească în grabă.

8Apoi a luat unt și lapte, împreună cu vițelul pe care-l gătise, și l-a pus înaintea lor. El însuși a stat lângă ei, sub copac, și le-a slujit până ce au mâncat.

Gen 19.3;

9Atunci ei i-au zis: "Unde este nevasta ta Sara?" "Uite-o în cort", a răspuns el.

Gen 24.67;

10Unul dintre ei a zis: "La anul pe vremea aceasta, Mă voi întoarce negreșit la tine; și iată că Sara, nevasta ta, va avea un fiu." Sara asculta la ușa cortului, care era înapoia lui.

Gen 18.14;2Împ 4.16;Gen 17.19-21;Gen 21.2;Rom 9.9;

11Avraam și Sara erau bătrâni, înaintați în vârstă; și Sarei nu-i mai venea rânduiala femeilor.

Gen 17.17;Rom 4.19;Evr 11.11-19;Gen 31.35;

12Sara a râs în sine, zicând: "Acum, când am îmbătrânit, să mai am pofte? Domnul meu bărbatul de asemenea este bătrân."

Gen 17.17;Luc 1.18;1Pet 3.6;

13Domnul a zis lui Avraam: "Pentru ce a râs Sara, zicând: "Cu adevărat să mai pot avea copil eu, care sunt bătrână?"

14Este oare ceva prea greu pentru Domnul? La anul pe vremea aceasta, Mă voi întoarce la tine, și Sara va avea un fiu."

Ier 32.17;Zah 8.6;Mat 3.9;Mat 19.26;Luc 1.37;Gen 17.21;Gen 18.10;2Împ 4.16;

15Sara a tăgăduit, și a zis: "N-am râs." Căci i-a fost frică. Dar El a zis: "Ba da, ai râs."

Avraam mijlocește pentru Sodoma.

16Bărbații aceia s-au sculat să plece, și s-au uitat înspre Sodoma. Avraam a plecat cu ei, să-i petreacă.

Rom 15.24;3Ioan 6;

17Atunci Domnul a zis: "Să ascund Eu oare de Avraam ce am să fac?...

Ps 25.14;Amos 3.7;Ioan 15.15;

18Căci Avraam va ajunge negreșit un neam mare și puternic, și în el vor fi binecuvântate toate neamurile pământului.

Gen 12.3;Gen 22.18;Fapt 3.25;Gal 3.8;

19Căci Eu îl cunosc și știu că are să poruncească fiilor lui și casei lui după el să țină Calea Domnului, făcând ce este drept și bine, pentru ca astfel Domnul să împlinească față de Avraam ce i-a făgăduit"...

Deut 4.9-10;Deut 6.7;Ios 24.15;Efes 6.4;

20Și Domnul a zis: "Strigătul împotriva Sodomei și Gomorei s-a mărit, și păcatul lor într-adevăr este nespus de greu.

Gen 4.14;Gen 19.13;Iac 5.4;

21De aceea Mă voi pogorî acum să văd dacă în adevăr au lucrat în totul după zvonul venit până la Mine; și dacă nu va fi așa, voi ști."

Gen 11.5;Ex 3.8;Deut 8.2;Deut 13.3;Ios 22.22;Luc 16.15;2Cor 11.11;

22Bărbații aceia s-au depărtat, și au plecat spre Sodoma. Dar Avraam stătea tot înaintea Domnului.

Gen 19.1;Gen 18.1;

23Avraam s-a apropiat, și a zis: "Vei nimici Tu oare și pe cel bun împreună cu cel rău?"

Evr 10.22;Num 16.22;2Sam 24.17;

24Poate că în mijlocul cetății sunt cincizeci de oameni buni: îi vei nimici oare și pe ei, și nu vei ierta locul acela din pricina celor cinci zeci de oameni buni, care sunt în mijlocul ei?

Ier 5.1;

25Să omori pe cel bun împreună cu cel rău, așa ca cel bun să aibă aceeași soartă ca cel rău, departe de Tine așa ceva! Departe de Tine! Cel ce judecă tot pământul nu va face oare dreptate?"

Iov 8.20;Isa 3.10-11;Iov 8.3;Iov 34.17;Ps 58.11;Ps 94.2;Rom 3.6;

26Și Domnul a zis: "Dacă voi găsi în Sodoma cincizeci de oameni buni în mijlocul cetății, voi ierta tot locul acela din pricina lor."

Ier 5.1;Ezec 22.30;

27Avraam a luat din nou cuvântul, și a zis: "Iată, am îndrăznit să vorbesc Domnului, eu care nu sunt decât praf și cenușă.

Luc 18.1;Gen 3.19;Iov 4.19;Ecl 12.7;1Cor 15.47-48;2Cor 5.1;

28Poate că din cincizeci de oameni buni vor lipsi cinci: pentru cinci, vei nimici Tu oare toată cetatea?" Și Domnul a zis: "N-o voi nimici, dacă voi găsi în ea patruzeci și cinci de oameni buni."

29Avraam I-a vorbit mai departe, și a zis: "Poate că se vor găsi în ea numai patruzeci de oameni buni." Și Domnul a zis: "N-o voi nimici pentru cei patruzeci."

30Avraam a zis: "Să nu Te mânii, Doamne, dacă voi mai vorbi. Poate că se vor găsi în ea numai treizeci de oameni buni." Și Domnul a zis: "N-o voi nimici, dacă voi găsi în ea treizeci de oameni buni."

31Avraam a zis: "Iată, am îndrăznit să vorbesc Domnului. Poate că se vor găsi în ea numai douăzeci de oameni buni." Și Domnul a zis: "N-o voi nimici, pentru cei douăzeci."

32Avraam a zis: "Să nu Te mânii, Doamne, dacă voi mai vorbi numai de data aceasta. Poate că se vor găsi în ea numai zece oameni buni." Și Domnul a zis: "N-o voi nimici, pentru cei zece oameni buni."

Jud 6.39;Iac 5.16;

33După ce a isprăvit de vorbit lui Avraam, Domnul a plecat. Și Avraam s-a întors la locuința lui.

Cei doi îngeri la Sodoma.

## 1 6 12 < 19 > 24 30 36 42 48 50

1Cei doi îngeri au ajuns la Sodoma seara; și Lot ședea la poarta Sodomei. Când i-a văzut Lot, s-a sculat, le-a ieșit înainte, și s-a plecat până la pământ.

Gen 18.22;Gen 18.1;

2Apoi a zis: "Domnii mei, intrați, vă rog, în casa robului vostru, ca să rămâneți peste noapte în ea și spălați-vă picioarele; mâine vă veți scula de dimineață, și vă veți vedea de drum." "Nu", au răspuns ei, "ci vom petrece noaptea în uliță".

Evr 13.3;Gen 18.4;Luc 24.28;

3Dar Lot a stăruit de ei până au venit și au intrat în casa lui. Le-a pregătit o cină, a pus să coacă azimi și au mâncat.

Gen 18.8;

4Dar nu se culcaseră încă, și oamenii din cetate, bărbații din Sodoma, tineri și bătrâni, au înconjurat casa; tot norodul a alergat din toate colțurile.

5Au chemat pe Lot, și i-au zis: "Unde sunt oamenii care au intrat la tine în noaptea aceasta? Scoate-i afară la noi, ca să ne împreunăm cu ei."

Isa 3.9;Jud 19.22;Gen 4.1;Rom 1.24-27;Iuda 7;

6Lot a ieșit afară la ei la ușă, a încuiat ușa după el,

Jud 19.23;

7și a zis: "Fraților, vă rog, nu faceți o asemenea răutate!

8Iată că am două fete care nu știu de bărbat; am să vi le aduc afară, și le veți face ce vă va plăcea. Numai, nu faceți nimic acestor oameni, fiindcă au venit sub umbra acoperișului casei mele."

Jud 19.24;Gen 18.5;

9Ei au strigat: "Pleacă!" Și au zis: "Omul acesta a venit să locuiască aici ca un străin, și acum vrea să facă pe judecătorul. Ei bine, o să-ți facem mai rău decât lor." Și împingând pe Lot cu sila, s-au apropiat să spargă ușa.

2Pet 2.7-8;Ex 2.14;

10Dar bărbații aceia au întins mâna, au tras pe Lot înăuntru la ei în casă, și au încuiat ușa.

11Iar pe oamenii care erau la ușa casei i-au lovit cu orbire, de la cel mai mic până la cel mai mare, așa că degeaba se trudeau să găsească ușa.

2Împ 6.18;Fapt 13.11;

Nimicirea Sodomei și Gomorei.

12Bărbații aceia au zis lui Lot: "Pe cine mai ai aici? Gineri, fii și fiice, și tot ce ai în cetate: scoate-i din locul acesta.

Gen 7.1;2Pet 2.7-9;

13Căci avem să nimicim locul acesta, pentru că a ajuns mare plângere înaintea Domnului împotriva locuitorilor lui. De aceea ne-a trimis Domnul, ca să-l nimicim."

Gen 18.20;1Cron 21.15;

14Lot a ieșit, și a vorbit cu ginerii săi, care luaseră pe fetele lui: "Sculați-vă", a zis el, "ieșiți din locul acesta; căci Domnul are să nimicească cetatea." Dar ginerii lui credeau că glumește.

Mat 1.18;Num 16.21-45;Ex 9.21;Luc 17.28;Luc 24.11;

15Când s-a crăpat de ziuă, îngerii au stăruit de Lot, zicând: "Scoală-te, ia-ți nevasta și cele două fete, care se află aici, ca să nu pieri și tu în nelegiuirea cetății."

Num 16.24-26;Apoc 18.4;

16Și fiindcă Lot zăbovea, bărbații aceia l-au apucat de mână, pe el, pe nevasta sa și pe cele două fete ale lui, căci Domnul voia să-l cruțe; l-au scos, și l-au lăsat afară din cetate.

Luc 18.13;Rom 9.15-16;Ps 34.22;

17După ce i-au scos afară, unul din ei a zis: "Scapă-ți viața; să nu te uiți înapoi, și să nu te oprești în vreun loc din Câmpie: scapă la munte, ca să nu pieri."

1Împ 19.3;Gen 19.26;Mat 24.16-18;Luc 9.62;Filip 3.13-14;

18Lot le-a zis: "O! nu, Doamne!

Fapt 10.14;

19Iată că am căpătat trecere înaintea Ta, și ai arătat mare îndurare față de mine, păstrându-mi viața; dar nu pot să fug la munte, înainte ca să mă atingă prăpădul, și voi pieri.

20Iată, cetatea aceasta este destul de aproape ca să fug în ea, și este mică. O! de aș putea să fug acolo,... este așa de mică... și să scap cu viața!"

21Și El i-a zis: "Iată că-ți fac și hatârul acesta, și nu voi nimici cetatea de care vorbești.

Iov 42.8-9;Ps 145.19;

22Grăbește-te de fugi în ea, căci nu pot face nimic până nu vei ajunge acolo." Pentru aceea s-a pus cetății aceleia numele Țoar (Adică: Mic.).

Gen 32.25-26;Ex 32.10;Deut 9.14;Marc 6.5;Gen 13.10;Gen 14.2;

23Răsărea soarele pe pământ, când a intrat Lot în Țoar.

24Atunci Domnul a făcut să ploaie peste Sodoma și peste Gomora pucioasă și foc de la Domnul din cer.

Deut 29.23;Isa 13.19;Ier 20.16;Ier 50.40;Ezec 16.49-50;Osea 11.8;Amos 4.11;Țef 2.9;Luc 17.29;2Pet 2.6;Iuda 7;

25A nimicit cu desăvârșire cetățile acelea, toată Câmpia și pe toți locuitorii cetăților, și tot ce creștea pe pământ.

Gen 14.3;Ps 107.34;

26Nevasta lui Lot s-a uitat înapoi, și s-a prefăcut într-un stâlp de sare.

Luc 17.32;

27Avraam s-a sculat a doua zi dis-de-dimineață, și s-a dus la locul unde stătuse înaintea Domnului.

Gen 18.22;

28Și-a îndreptat privirile spre Sodoma și Gomora, și spre toată Câmpia; și iată că a văzut ridicându-se de pe pământ un fum, ca fumul unui cuptor.

Apoc 18.9;

29Când a nimicit Dumnezeu cetățile Câmpiei, Și-a adus aminte de Avraam; și a scăpat pe Lot din mijlocul prăpădului, prin care a surpat din temelie cetățile unde își așezase Lot locuința.

Gen 8.1;Gen 18.23;

Păcatul fetelor lui Lot.

30Lot a ieșit din Țoar și a rămas pe munte, cu cele două fete ale lui, căci s-a temut să rămână în Țoar. A locuit într-o peșteră, cu cele două fete ale lui.

Gen 19.17-19;

31Cea mai mare a zis celei mai tinere: "Tatăl nostru este bătrân; și nu mai este nici un bărbat în ținutul acesta, ca să intre la noi, după obiceiul tuturor țărilor.

Gen 16.2-4;Gen 38.8-9;Deut 25.5;

32Vino, să punem pe tatăl nostru să bea vin, și să ne culcăm cu el, ca să ne păstrăm sămânța prin tatăl nostru."

Marc 12.19;

33Au făcut dar pe tatăl lor de a băut vin în noaptea aceea; și cea mai mare s-a dus și s-a culcat cu tatăl ei. El n-a băgat de seamă nici când s-a culcat ea, nici când s-a sculat.

34A doua zi, cea mai mare a zis celei mai tinere: "Iată, eu m-am culcat în noaptea trecută cu tatăl meu; haidem să-i dăm să bea vin și în noaptea aceasta, și du-te de te culcă și tu cu el, ca să ne păstrăm sămânța prin tatăl nostru."

35Au dat tatălui lor de a băut vin și în noaptea aceea; apoi cea mai tânără s-a dus și s-a culcat cu el. El n-a băgat de seamă nici când s-a culcat ea, nici când s-a sculat.

36Cele două fete ale lui Lot au rămas astfel însărcinate de tatăl lor.

37Cea mai mare a născut un fiu, căruia i-a pus numele Moab; el este tatăl Moabiților din ziua de azi.

Deut 2.9;

38Cea mai tânără a născut și ea un fiu, căruia i-a pus numele Ben-Ammi: el este tatăl Amoniților din ziua de azi.

Deut 2.19;

Avraam în Gherar.

## 1 6 12 18 < 20 > 24 30 36 42 48 50

1Avraam a plecat de acolo în țara de miazăzi, s-a așezat între Cades și Șur, și a locuit ca străin în Gherar.

Gen 18.1;Gen 16.7-14;Gen 26.6;

2Avraam zicea despre Sara, nevasta sa: "Este sora mea!" S-a temut să spună că este nevasta sa, ca să nu-l omoare oamenii din cetate din pricina ei. Abimelec, împăratul Gherarei, a trimis și a luat pe Sara.

Gen 12.13;Gen 26.7;Gen 12.15;

3Atunci Dumnezeu S-a arătat noaptea în vis lui Abimelec, și i-a zis: "Iată, ai să mori din pricina femeii, pe care ai luat-o, căci este nevasta unui bărbat."

Ps 105.14;Iov 33.15;Gen 20.7;

4Abimelec, care nu se apropiase de ea, a răspuns: "Doamne, vei omorî Tu oare chiar și un neam nevinovat?

Gen 18.23;Gen 20.18;

5Nu mi-a spus el că este sora sa? Și n-a zis ea însăși că el este fratele său? Eu am lucrat cu inimă curată și cu mâini nevinovate."

2Împ 20.3;2Cor 1.12;

6Dumnezeu i-a zis în vis: "Știu și Eu că ai lucrat cu inimă curată: de aceea te-am și ferit să păcătuiești împotriva Mea. Iată de ce n-am îngăduit să te atingi de ea.

Gen 31.7;Gen 35.5;Ex 34.24;1Sam 25.26-34;Gen 39.9;Lev 6.2;Ps 51.4;

7Acum, dă omului nevasta înapoi; căci el este prooroc, se va ruga pentru tine, și vei trăi. Dar, dacă n-o dai înapoi, să știi că vei muri negreșit, tu și tot ce-i al tău."

1Sam 7.5;2Împ 5.11;Iov 42.8;Iac 5.14-15;1Ioan 5.16;Gen 2.17;Num 16.32-33;

8Abimelec s-a sculat dis-de-dimineață, a chemat pe toți slujitorii săi, și le-a spus tot ce se întâmplase. Și oamenii aceia au fost cuprinși de o mare spaimă.

9Abimelec a chemat și pe Avraam și i-a zis: "Ce ne-ai făcut? Și cu ce am păcătuit eu împotriva ta, de ai făcut să vină peste mine și peste împărăția mea un păcat atât de mare? Ai făcut față de mine lucruri care nu trebuiau nicidecum făcute."

Gen 26.10;Ex 32.21;Ios 7.25;Gen 34.7;

10Și Abimelec a zis lui Avraam: "Ce ai văzut de ai făcut lucrul acesta?"

11Avraam a răspuns: "Îmi ziceam că, fără îndoială, nu-i nici o frică de Dumnezeu în țara aceasta, și că au să mă omoare din pricina nevestei mele.

Gen 42.18;Ps 36.1;Prov 16.6;Gen 12.12;Gen 26.7;

12Dealtfel este adevărat că este sora mea, fiica tatălui meu; numai că nu-i fiica mamei mele; și a ajuns să-mi fie nevastă.

Gen 11.29;

13Când m-a scos Dumnezeu din casa tatălui meu, am zis Sarei: "Iată hatârul pe care ai să mi-l faci: în toate locurile unde vom merge, spune despre mine că sunt fratele tău."

Gen 12.1;Gen 12.9;Gen 12.11;Evr 11.8;Gen 12.13;

14Abimelec a luat oi și boi, robi și roabe, și le-a dat lui Avraam; și i-a dat înapoi și pe Sara, nevasta sa.

Gen 12.16;

15Abimelec a zis: "Iată, țara mea este înaintea ta; locuiește unde-ți va plăcea."

Gen 13.9;

16Și Sarei i-a zis: "Iată, dau fratelui tău o mie de arginți; aceasta să-ți fie o dovadă de cinste, față de toți cei ce sunt cu tine, așa că înaintea tuturor vei fi fără vină."

Gen 20.5;Gen 26.11;Gen 24.65;

17Avraam s-a rugat lui Dumnezeu, și Dumnezeu a însănătoșat pe Abimelec, pe nevasta și roabele lui, așa că au putut să nască.

Iov 42.9-10;

18Fiindcă Domnul încuiase pântecele tuturor femeilor din casa lui Abimelec, din pricina Sarei, nevasta lui Avraam.

Gen 12.17;

Nașterea lui Isaac.

## 1 6 12 18 < 21 > 24 30 36 42 48 50

1Domnul Și-a adus aminte de cele ce spusese Sarei, și Domnul a împlinit față de Sara ce făgăduise.

1Sam 2.21;Gen 17.19;Gen 18.10-14;Gal 4.23-28;

2Sara a rămas însărcinată, și a născut lui Avraam un fiu la bătrânețe, la vremea hotărâtă, despre care-i vorbise Dumnezeu.

Fapt 7.8;Gal 4.22;Evr 11.11;Gen 17.21;

3Avraam a pus fiului său nou născut, pe care i-l născuse Sara, numele Isaac.

Gen 17.19;

4Avraam a tăiat împrejur pe fiul său Isaac, la vârsta de opt zile, cum îi poruncise Dumnezeu.

Fapt 7.8;Gen 17.10-12;

5Avraam era în vârstă de o sută de ani, la nașterea fiului său Isaac.

Gen 17.1-17;

6Și Sara a zis: "Dumnezeu m-a făcut de râs: oricine va auzi, va râde de mine."

Ps 126.2;Isa 54.1;Gal 4.27;Luc 1.58;

7Și a adăugat: "Cine s-ar fi gândit să spună lui Avraam că Sara va da țâță la copii? Și totuși i-am născut un fiu la bătrânețe!"

Gen 18.11-12;

Izgonirea Agarei în pustie.

8Copilul s-a făcut mare, și a fost înțărcat. Avraam a făcut un ospăț mare în ziua când a fost înțărcat Isaac.

9Sara a văzut râzând pe fiul pe care-l născuse lui Avraam Egipteanca Agar.

Gen 16.1;Gen 16.15;Gal 4.29;

10Și a zis lui Avraam: "Izgonește pe roaba aceasta și pe fiul ei; căci fiul roabei acesteia nu va moșteni împreună cu fiul meu, cu Isaac."

Gal 4.30;Gen 25.6;Gen 36.6-7;

11Cuvintele acestea n-au plăcut deloc lui Avraam, din pricina fiului său.

Gen 17.18;

12Dar Dumnezeu a zis lui Avraam: "Să nu te mâhnești de cuvintele acestea, din pricina copilului și din pricina roabei tale: fă Sarei tot ce-ți cere; căci numai din Isaac va ieși o sămânță, care va purta cu adevărat numele tău.

Rom 9.7-8;Evr 11.18;

13Dar și pe fiul roabei tale îl voi face un neam, căci este sămânța ta."

Gen 21.18;Gen 16.10;Gen 17.20;

14A doua zi, Avraam s-a sculat de dimineață; a luat pâine și un burduf cu apă, pe care l-a dat Agarei și i l-a pus pe umăr; i-a dat și copilul, și i-a dat drumul. Ea a plecat, și a rătăcit prin pustia Beer-Șeba.

Ioan 8.35;

15Când s-a isprăvit apa din burduf, a aruncat copilul sub un tufiș,

16și s-a dus de a șezut în fața lui la o mică depărtare de el, ca la o aruncătură de arc; căci zicea ea: "Să nu văd moartea copilului!" A șezut dar în fața lui la o parte, a ridicat glasul, și a început să plângă.

17Dumnezeu a auzit glasul copilului; și Îngerul lui Dumnezeu a strigat din cer pe Agar, și i-a zis: "Ce ai tu, Agar? Nu te teme, căci Dumnezeu a auzit glasul copilului în locul unde este.

Ex 3.7;

18Scoală-te, ia copilul și ține-l de mână; căci voi face din el un neam mare."

Gen 21.13;

19Și Dumnezeu i-a deschis ochii, și ea a văzut un izvor de apă; s-a dus de a umplut burduful cu apă, și a dat copilului să bea.

Num 22.31;2Împ 6.17-20;Luc 24.16-31;

20Dumnezeu a fost cu copilul, care a crescut, a locuit în pustie, și a ajuns vânător cu arcul.

Gen 28.15;Gen 39.2-21;Gen 16.12;

21A locuit în pustiul Paran, și mama sa i-a luat o nevastă din țara Egiptului.

Gen 24.4;

Legământul lui Avraam cu Abimelec.

22În vremea aceea, Abimelec, însoțit de Picol, căpetenia oștirii lui, a vorbit astfel lui Avraam: "Dumnezeu este cu tine în tot ce faci.

Gen 20.2;Gen 26.26;Gen 26.28;

23Jură-mi acum aici, pe Numele lui Dumnezeu, că nu mă vei înșela niciodată, nici pe mine, nici pe copiii mei, nici pe nepoții mei, și că vei avea față de mine și față de țara, în care locuiești ca străin, aceeași bunăvoință pe care o am eu față de tine."

Ios 2.12;1Sam 24.21;

24Avraam a zis: "Jur!"

25Dar Avraam a băgat vină lui Abimelec pentru o fântână de apă, pe care puseseră mâna cu sila robii lui Abimelec.

Gen 26.15-22;

26Abimelec a răspuns: "Nu știu cine a făcut lucrul acesta; nici tu nu mi-ai dat de știre, și nici eu nu aflu decât azi."

27Și Avraam a luat oi și boi, pe care i-a dat lui Abimelec; și au făcut legământ amândoi.

Gen 26.31;

28Avraam a pus de o parte șapte mielușele din turmă.

29Și Abimelec a zis lui Avraam: "Ce sunt aceste șapte mielușele, pe care le-ai pus deoparte?"

Gen 33.8;

30El a răspuns: "Trebuie să primești din mâna mea aceste șapte mielușele, pentru ca să-mi slujească de mărturie că am săpat fântâna aceasta."

Gen 31.48-52;

31Iată de ce locul acela se numește Beer-Șeba (Adică: Fântâna jurământului.); căci acolo și-au jurat ei credință unul altuia.

Gen 26.33;

32Astfel au făcut ei legământ la Beer Șeba. După aceea, Abimelec s-a sculat împreună cu Picol, căpetenia oștirii sale, și s-au întors în țara Filistenilor.

33Avraam a sădit un tamarisc la Beer-Șeba; și a chemat acolo Numele Domnului, Dumnezeului celui veșnic.

Gen 4.26;Deut 33.27;Isa 40.28;Rom 16.26;1Tim 1.17;

34Avraam a locuit multă vreme ca străin în țara Filistenilor.

Jertfirea lui Isaac.

## 1 6 12 18 < 22 > 24 30 36 42 48 50

1După aceste lucruri, Dumnezeu a pus la încercare pe Avraam, și i-a zis: "Avraame!" "Iată-mă", a răspuns el.

1Cor 10.13;Evr 11.17;Iac 1.12;1Pet 1.7;

2Dumnezeu i-a zis: "Ia pe fiul tău, pe singurul tău fiu, pe care-l iubești, pe Isaac; du-te în țara Moria, și adu-l ardere de tot acolo, pe un munte pe care ți-l voi spune."

Evr 11.17;2Cron 3.1;

3Avraam s-a sculat dis-de-dimineață, a pus șaua pe măgar, și a luat cu el două slugi și pe fiul său Isaac. A tăiat lemne pentru arderea de tot, și a pornit spre locul, pe care i-l spusese Dumnezeu.

4A treia zi, Avraam a ridicat ochii, și a văzut locul de departe.

5Și Avraam a zis slugilor sale: "Rămâneți aici cu măgarul; eu și băiatul, ne vom duce până colo să ne închinăm, și apoi ne vom întoarce la voi."

6Avraam a luat lemnele pentru arderea de tot, le-a pus în spinarea fiului său Isaac, și a luat în mână focul și cuțitul. Și au mers astfel amândoi împreună.

Ioan 19.17;

7Atunci Isaac, vorbind cu tatăl său Avraam, a zis: "Tată!" "Ce este, fiule?" i-a răspuns el. Isaac a zis din nou: "Iată focul și lemnele; dar unde este mielul pentru arderea de tot?"

8"Fiule", a răspuns Avraam, "Dumnezeu însuși va purta grijă de mielul pentru arderea de tot." Și au mers amândoi împreună înainte.

9Când au ajuns la locul pe care i-l spusese Dumnezeu, Avraam a zidit acolo un altar, și a așezat lemnele pe el. A legat pe fiul său Isaac, și l-a pus pe altar, deasupra lemnelor.

Evr 11.17;Iac 2.21;

10Apoi Avraam a întins mâna, și a luat cuțitul, ca să junghie pe fiul său.

11Atunci Îngerul Domnului l-a strigat din ceruri, și a zis: "Avraame! Avraame!" "Iată-mă!" a răspuns el.

12Îngerul a zis: "Să nu pui mâna pe băiat, și să nu-i faci nimic; căci știu acum că te temi de Dumnezeu, întrucât n-ai cruțat pe fiul tău, pe singurul tău fiu, pentru Mine."

1Sam 15.22;Mic 6.7-8;Gen 26.5;Iac 2.22;

13Avraam a ridicat ochii, și a văzut înapoia lui un berbec, încurcat cu coarnele într-un tufiș; și Avraam s-a dus de a luat berbecul, și l-a adus ca ardere de tot în locul fiului său.

14Avraam a pus locului aceluia numele: "Domnul va purta de grijă (Evreiește: Jehova iire.). De aceea se zice și azi: "La muntele unde Domnul va purta de grijă."

15Îngerul Domnului a chemat a doua oară din ceruri pe Avraam,

16și a zis: "Pe Mine însumi jur, zice Domnul: pentru că ai făcut lucrul acesta, și n-ai cruțat pe fiul tău, pe singurul tău fiu,

Ps 105.9;Luc 1.73;

17te voi binecuvânta foarte mult și-ți voi înmulți foarte mult sămânța, și anume: ca stelele cerului și ca nisipul de pe țărmul mării; și sămânța ta va stăpâni cetățile vrăjmașilor ei.

Gen 15.5;Ier 33.22;Gen 13.16;Gen 24.60;Mic 1.9;

18Toate neamurile pământului vor fi binecuvântate în sămânța ta, pentru că ai ascultat de porunca Mea!"

Gen 12.3;Gen 18.18;Gen 26.4;Fapt 3.25;Gal 3.8-18;Gen 22.3-10;Gen 26.5;

19Avraam s-a întors la slugile sale, și s-au sculat și au plecat împreună la Beer-Șeba, căci Avraam locuia la Beer-Șeba.

Gen 21.31;

Spița neamului lui Nahor.

20După aceste lucruri, i s-a spus lui Avraam: "Iată, Milca a născut și ea copii fratelui tău Nahor,

Gen 11.29;

21și anume pe Uț, întâiul său născut, pe Buz, fratele său, pe Chemuel, tatăl lui Aram,

Iov 1.1;Iov 32.2;

22pe Chesed, pe Hazo, pe Pildaș, pe Iidlaf și pe Betuel.

23Betuel a născut pe Rebeca. Aceștia sunt cei opt fii, pe care i-a născut Milca lui Nahor, fratele lui Avraam.

Gen 24.15;Rom 9.10;

24Țiitoarea lui, numită Reuma, a născut și ea, pe Tebah, Gaham, Tahaș și Maaca.

Moartea și îngroparea Sarei.

## 1 6 12 18 < 23 > 30 36 42 48 50

1Viața Sarei a fost de o sută douăzeci și șapte de ani: aceștia sunt anii vieții Sarei.

2Sara a murit la Chiriat-Arba, adică Hebron, în țara Canaan; și Avraam a venit să jelească pe Sara și s-o plângă.

Ios 14.15;Jud 1.10;Gen 13.18;Gen 23.19;

3Avraam s-a sculat apoi dinaintea moartei sale, și a vorbit astfel fiilor lui Het:

4"Eu sunt străin și venetic printre voi, dați-mi un ogor, ca loc de îngropare la voi, ca să-mi îngrop moarta și s-o ridic dinaintea mea."

Gen 17.8;1Cron 29.15;Ps 105.12;Evr 11.9-13;Fapt 7.5;

5Fiii lui Het au răspuns astfel lui Avraam:

6"Ascultă-ne, domnule! Tu ești ca un domnitor al lui Dumnezeu în mijlocul nostru; îngroapă-ți moarta în cel mai bun din mormintele noastre! Nici unul din noi nu te va opri să-ți îngropi moarta în mormântul lui."

Gen 13.2;Gen 14.14:24.35;

7Avraam s-a sculat și s-a aruncat cu fața la pământ înaintea norodului țării, adică înaintea fiilor lui Het.

8Și le-a vorbit astfel: "Dacă găsiți cu cale să-mi îngrop moarta și s-o iau dinaintea ochilor mei, ascultați-mă, și rugați pentru mine pe Efron, fiul lui Țohar,

9să-mi dea peștera Macpela, care-i a lui, și care este chiar la marginea ogorului lui; să mi-o dea în schimbul prețului ei, ca să-mi slujească drept loc pentru îngropare în mijlocul vostru."

10Efron era și el acolo în mijlocul fiilor lui Het. Și Efron, Hetitul, a răspuns lui Avraam, în auzul fiilor lui Het și în auzul tuturor celor ce treceau pe poarta cetății:

Gen 34.20-24;Rut 4.4;

11"Nu, domnul meu, ascultă-mă! Îți dăruiesc ogorul și-ți dăruiesc și peștera care este în el. Ți le dăruiesc în fața fiilor norodului meu: și îngroapă-ți moarta."

2Sam 24.21-24;

12Avraam s-a aruncat cu fața la pământ înaintea norodului țării.

13Și a vorbit astfel lui Efron, în auzul norodului țării: "Ascultă-mă, te rog! Îți dau prețul ogorului: primește-l de la mine; și-mi voi îngropa moarta în el."

14Și Efron a răspuns astfel lui Avraam:

15"Domnul meu, ascultă-mă! O bucată de pământ de patru sute de sicli de argint, ce este aceasta între mine și tine? Îngroapă-ți dar moarta!"

Ex 30.13;Ezec 45.12;

16Avraam a înțeles pe Efron. Și Avraam a cântărit lui Efron prețul cumpărării despre care vorbise, în fața fiilor lui Het: patru sute de sicli de argint, care mergeau la orice negustor.

Ier 32.9;

17Ogorul lui Efron din Macpela, care este față în față cu Mamre, ogorul și peștera din el, și toți copacii care se aflau în ogor și în toate hotarele lui de jur împrejur,

Gen 25.9;Gen 49.30-32;Gen 50.13;Fapt 7.16;

18au fost întărite astfel ca moșie a lui Avraam, în fața fiilor lui Het și a tuturor celor ce treceau pe poarta cetății.

19După aceea, Avraam a îngropat pe Sara, nevasta sa, în peștera din ogorul Macpela, care este față în față cu Mamre, adică Hebron, în țara Canaan.

20Ogorul și peștera din el au fost întărite astfel lui Avraam ca ogor pentru înmormântare, de către fiii lui Het.

Rut 4.7-10;Ier 32.10-11;

Rebeca cerută în căsătorie pentru Isaac.

## 1 6 12 18 < 24 > 26 27 28 29 30 36 42 48 50

1Avraam era bătrân, înaintat în vârstă; și Domnul binecuvântase pe Avraam în orice lucru.

Gen 18.11;Gen 21.5;Gen 13.2;Gen 24.35;Ps 112.3;Prov 10.22;

2Avraam a zis celui mai bătrân rob din casa lui, care era îngrijitorul tuturor averilor lui: "Pune-ți te rog, mâna sub coapsa mea;

Gen 15.2;Gen 24.10;Gen 39.4-6;Gen 47.29;1Cron 29.24;Plân 5.6;

3și te voi pune să juri, pe Domnul, Dumnezeul cerului și Dumnezeul pământului, că nu vei lua fiului meu o nevastă dintre fetele Canaaniților, în mijlocul cărora locuiesc,

Gen 14.22;Deut 6.13;Ios 2.12;Gen 26.35;Gen 27.46;Gen 28.2;Ex 34.16;Deut 7.3;

4ci te vei duce în țara și la rudele mele să iei nevastă fiului meu Isaac."

Gen 28.2;Gen 12.1;

5Robul i-a răspuns: "Poate că femeia n-are să vrea să mă urmeze în țara aceasta; va trebui să duc oare pe fiul tău în țara de unde ai ieșit tu?"

6Avraam i-a zis: "Să nu care cumva să duci pe fiul meu acolo!

7Domnul, Dumnezeul cerului, care m-a scos din casa tatălui meu și din patria mea, care mi-a vorbit și mi-a jurat, zicând: "Seminței tale voi da țara aceasta", va trimite pe Îngerul Său înaintea ta; și de acolo vei lua o nevastă fiului meu.

Gen 12.1;Gen 12.7;Gen 13.15;Gen 15.18;Gen 17.8;Ex 32.13;Deut 1.8;Deut 34.4;Fapt 7.5;Ex 23.20-23;Ex 33.2;Evr 1.14;

8Dacă femeia nu va vrea să te urmeze, vei fi dezlegat de jurământul acesta, pe care te pun să-l faci. Cu nici un chip să nu duci însă acolo pe fiul meu."

Ios 2.17-20;

9Robul și-a pus mâna sub coapsa stăpânului său Avraam, și i-a jurat că are să păzească aceste lucruri.

10Robul a luat zece cămile dintre cămilele stăpânului său, și a plecat, având cu el toate lucrurile de preț ale stăpânului său. S-a sculat, și a plecat în Mesopotamia, în cetatea lui Nahor.

Gen 24.2;Gen 27.43;

11A lăsat cămilele să se odihnească, în genunchi, afară din cetate, lângă o fântână. Era seara, pe vremea când ies femeile să scoată apă.

Ex 2.16;1Sam 9.11;

12Și a zis: "Doamne, Dumnezeul stăpânului meu Avraam! Te rog, dă-mi izbândă astăzi, și îndură-Te de stăpânul meu Avraam.

Gen 24.27;Gen 26.24;Gen 28.13;Gen 32.9;Ex 3.6-15;Neem 1.11;Ps 37.5;

13Iată, stau lângă izvorul acesta de apă, și fetele oamenilor din cetate vin să scoată apă.

Gen 24.43;Gen 29.9;Ex 2.16;

14Fă ca fata căreia îi voi zice: "Pleacă-ți vadra, te rog, ca să beau", și care va răspunde: "Bea, și am să dau de băut și cămilelor tale", să fie aceea, pe care ai rânduit-o Tu pentru robul Tău Isaac! Și prin aceasta voi cunoaște că Te-ai îndurat de stăpânul meu."

Jud 6.17-37;1Sam 6.7;1Sam 14.10;1Sam 20.7;

15Nu sfârșise el încă de vorbit, și-a ieșit, cu vadra pe umăr, Rebeca, fata lui Betuel, fiul Milcăi, nevasta lui Nahor, fratele lui Avraam.

Gen 11.29;Gen 22.23;

16Fata era foarte frumoasă; era fecioară, și nici un bărbat n-avusese legături cu ea. Ea s-a pogorât la izvor, și-a umplut vadra și s-a suit iarăși.

Gen 26.7;

17Robul a alergat înaintea ei, și a zis: "Dă-mi, te rog, să beau puțină apă din vadra ta."

18"Bea, domnul meu", a răspuns ea. Și s-a grăbit de a plecat vadra pe mână, și i-a dat să bea.

1Pet 3.8;1Pet 4.9;

19După ce i-a dat și a băut de s-a săturat, a zis: "Am să scot apă și pentru cămilele tale, până vor bea și se vor sătura."

20A vărsat în grabă vadra în adăpătoare, și a alergat iarăși la fântână ca să scoată apă; și a scos pentru toate cămilele lui.

21Omul o privea cu mirare și fără să zică nimic, ca să vadă dacă Domnul a făcut să-i izbutească sau nu călătoria.

Gen 24.12-56;

22Când s-au săturat cămilele de băut, omul a luat o verigă de aur, de greutatea unei jumătăți de siclu și două brățări, grele de zece sicli de aur.

Ex 32.2-3;Isa 3.19-21;Ezec 16.11-12;1Pet 3.3;

23Și a zis: "A cui fată ești? Spune-mi, te rog. Este loc pentru noi în casa tatălui tău, ca să rămânem peste noapte?"

24Ea a răspuns: "Eu sunt fata lui Betuel, fiul Milcăi și al lui Nahor."

Gen 22.23;

25Și i-a zis mai departe: "Avem paie și nutreț din belșug, și este și loc de găzduit peste noapte."

26Atunci omul a plecat capul, și s-a aruncat cu fața la pământ înaintea Domnului,

Gen 24.52;Ex 4.31;

27zicând: "Binecuvântat să fie Domnul, Dumnezeul stăpânului meu Avraam, care n-a părăsit îndurarea și credincioșia Lui față de stăpânul meu! Domnul m-a îndreptat în casa fraților stăpânului meu."

Ex 18.10;Rut 4.14;1Sam 25.32-39;2Sam 18.28;Luc 1.68;Gen 32.10;Ps 98.3;Gen 24.48;

28Fata a alergat și a istorisit mamei sale acasă cele întâmplate.

29Rebeca avea un frate, numit Laban. Și Laban a alergat afară la omul acela, la izvor.

Gen 29.5;

30Văzuse veriga și brățările în mâinile surorii sale, și auzise pe sora sa Rebeca spunând: "Așa mi-a vorbit omul acela." A venit dar la omul acela, care stătea lângă cămile la izvor,

31și a zis: "Vino, binecuvântatul Domnului! Pentru ce stai afară? Am pregătit casa, și am pregătit un loc pentru cămile."

Gen 26.29;Jud 17.2;Rut 3.10;Ps 115.15;

32Omul a intrat în casă. Laban a pus să descarce cămilele, a dat paie și nutreț cămilelor și a adus apă pentru spălat picioarele omului aceluia și ale oamenilor care erau cu el.

Gen 43.24;Jud 19.21;

33Apoi, i-a dat să mănânce. Dar el a zis: "Nu mănânc până nu voi spune ce am de spus." "Vorbește!" a zis Laban.

Iov 23.12;Ioan 4.34;Efes 6.5-7;

34Atunci el a zis: "Eu sunt robul lui Avraam.

35Domnul a umplut de binecuvântări pe stăpânul meu, care a ajuns la mare propășire. I-a dat oi și boi, argint și aur, robi și roabe, cămile și măgari.

Gen 24.1;Gen 13.2;

36Sara, nevasta stăpânului meu, a născut, la bătrânețe, un fiu stăpânului meu; și lui i-a dat el tot ce are.

Gen 21.2;Gen 21.10;Gen 25.5;

37Stăpânul meu m-a pus să jur, și a zis: "Să nu iei fiului meu o nevastă dintre fetele Canaaniților, în țara cărora locuiesc;

Gen 24.3;

38ci să te duci în casa tatălui meu și la rudele mele, ca de-acolo să iei nevastă fiului meu."

Gen 24.4;

39Eu am zis stăpânului meu: "Poate că femeia n-are să vrea să mă urmeze."

Gen 24.5;

40Și el mi-a răspuns: "Domnul, înaintea căruia umblu, va trimite pe Îngerul Său cu tine, și-ți va da izbândă în călătorie, și vei lua fiului meu o nevastă din rudele și din casa tatălui meu.

Gen 24.7;Gen 17.1;

41Vei fi dezlegat de jurământul pe care mi-l faci, dacă te vei duce la rudele mele; și dacă nu ți-o vor da, vei fi dezlegat de jurământul pe care mi-l faci."

Gen 24.8;

42Eu am ajuns azi la izvor, și am zis: "Doamne, Dumnezeul stăpânului meu Avraam, dacă binevoiești să-mi dai izbândă în călătoria pe care o fac,

Gen 24.12;

43iată, eu stau la izvorul de apă, și fata care va ieși să scoată apă, și căreia îi voi zice: "Dă-mi, te rog, să beau puțină apă din vadra ta",

Gen 24.13;

44și care îmi va răspunde: "Bea tu însuți, și voi da de băut și cămilelor tale", fata aceea să fie nevasta pe care a rânduit-o Domnul pentru fiul stăpânului meu!"

45Înainte de a sfârși de vorbit în inima mea, iată că a ieșit Rebeca, cu vadra pe umăr, s-a coborât la izvor, și a scos apă. Eu i-am zis: "Dă-mi să beau, te rog."

Gen 24.15;1Sam 1.13;

46Ea s-a grăbit, și-a plecat vadra deasupra umărului, și a zis: "Bea, și voi da de băut și cămilelor tale." Am băut, și a dat de băut și cămilelor mele.

47Eu am întrebat-o, și am zis: "A cui fată ești?" Ea a răspuns: "Sunt fata lui Betuel, fiul lui Nahor și al Milcăi." I-am pus veriga în nas, și brățările la mâini.

Ezec 16.11-12;

48Apoi am plecat capul, m-am aruncat cu fața la pământ înaintea Domnului, și am binecuvântat pe Domnul, Dumnezeul stăpânului meu Avraam, că m-a călăuzit pe calea cea dreaptă, ca să iau pe fata fratelui stăpânului meu pentru fiul lui.

Gen 24.26;Gen 22.23;

49Acum, dacă voiți să arătați bunăvoință și credincioșie față de stăpânul meu, spuneți-mi; dacă nu, spuneți-mi iarăși, ca să mă îndrept la dreapta sau la stânga."

Gen 47.29;Ios 2.14;

50Laban și Betuel, drept răspuns, au zis: "De la Domnul vine lucrul acesta; noi nu-ți mai putem spune nici rău nici bine.

Ps 118.23;Mat 21.42;Marc 12.11;Gen 31.24;

51Iată, Rebeca este înaintea ta; ia-o și du-te, ca să fie nevasta fiului stăpânului tău, cum a spus Domnul."

Gen 20.15;

52Când a auzit robul lui Avraam cuvintele lor, s-a aruncat cu fața la pământ înaintea Domnului.

Gen 24.26;

53Și robul a scos scule de argint, scule de aur, și îmbrăcăminte, pe care le-a dat Rebecii; a dat de asemenea daruri bogate fratelui său și mamei sale.

Ex 3.22;Ex 11.2;Ex 12.35;2Cron 21.3;Ezra 1.6;

54După aceea, au mâncat și au băut, el și oamenii care erau împreună cu el și s-au culcat. Dimineața când s-au sculat, robul a zis: "Lăsați-mă să mă întorc la stăpânul meu."

Gen 24.56-59;

55Fratele și mama fetei au zis: "Fata să mai rămână câtva timp cu noi, măcar vreo zece zile: pe urmă, poate să plece."

56El le-a răspuns: "Nu mă opriți, fiindcă Domnul mi-a dat izbândă în călătoria mea; lăsați-mă să plec, și să mă duc la stăpânul meu."

57Atunci ei au răspuns: "Să chemăm pe fată, și s-o întrebăm."

58Au chemat dar pe Rebeca, și i-au zis: "Vrei să te duci cu omul acesta?" "Da, vreau", a răspuns ea.

59Și au lăsat pe sora lor Rebeca să plece cu doica ei, cu robul lui Avraam și cu oamenii lui.

Gen 35.8;

60Au binecuvântat pe Rebeca, și i-au zis: "O, sora noastră, să ajungi mama a mii de zeci de mii, și sămânța ta să stăpânească cetățile vrăjmașilor săi!"

Gen 17.16;Gen 22.17;

61Rebeca s-a sculat, împreună cu slujnicele ei, au încălecat pe cămile, și au urmat pe omul acela. Robul a luat pe Rebeca, și a plecat.

62Isaac se întorsese de la fântâna "Lahai-Roi", căci locuia în țara de miazăzi.

Gen 16.14;Gen 25.11;

63Într-o seară, când Isaac ieșise să cugete în taină pe câmp, a ridicat ochii, și s-a uitat; și iată că veneau niște cămile.

Ios 1.8;Ps 1.2;Ps 77.12;Ps 119.15;Ps 143.5;

64Rebeca a ridicat și ea ochii, a văzut pe Isaac, și s-a dat jos de pe cămilă.

Ios 15.18;

65Și a zis robului: "Cine este omul acesta, care vine înaintea noastră pe câmp?" Robul a răspuns: "Este stăpânul meu!" Atunci ea și-a luat marama, și s-a acoperit.

66Robul a istorisit lui Isaac toate lucrurile pe care le făcuse.

67Isaac a dus pe Rebeca în cortul mamei sale Sara; a luat pe Rebeca, ea a fost nevasta lui, și el a iubit-o. Astfel a fost mângâiat Isaac pentru pierderea mamei sale.

Gen 38.12;

Moartea lui Avraam.

## 1 6 12 18 < 25 > 30 36 42 48 50

1Avraam a mai luat o nevastă, numită Chetura.

2Ea i-a născut pe Zimran, pe Iocșan, pe Medan, pe Madian, pe Ișbac și Șuah.

1Cron 1.32;

3Iocșan a născut pe Seba și pe Dedan. Fiii lui Dedan au fost Așurimii, Letușimii și Leumimii. -

4Fiii lui Madian au fost: Efa, Efer, Enoh, Abida și Eldaa. Toți aceștia sunt fiii Cheturei.

5Avraam a dat lui Isaac toate averile sale.

Gen 24.36;

6Dar a dat daruri fiilor țiitoarelor sale; și, pe când era încă în viață, i-a îndepărtat de lângă fiul său Isaac înspre răsărit, în țara Răsăritului.

Gen 21.14;Jud 6.3;

7Iată zilele anilor vieții lui Avraam: el a trăit o sută șaptezeci și cinci de ani.

8Avraam și-a dat duhul, și a murit, după o bătrânețe fericită, înaintat în vârstă și sătul de zile; și a fost adăugat la poporul său.

Gen 15.15;Gen 49.29;Gen 35.29;Gen 49.33;

9Isaac și Ismael, fiii săi, l-au îngropat în peștera Macpela, în ogorul lui Efron, fiul lui Țohar, Hetitul, care este față în față cu Mamre.

Gen 35.29;Gen 50.13;

10Acesta este ogorul, pe care-l cumpărase Avraam de la fiii lui Het. Acolo au fost îngropați Avraam și nevasta sa Sara.

Gen 23.16;Gen 49.31;

11După moartea lui Avraam, Dumnezeu a binecuvântat pe fiul său Isaac. El locuia lângă fântâna "Lahai-Roi."

Gen 16.14;Gen 24.62;

Urmașii lui Ismael.

12Iată spița neamului lui Ismael, fiul lui Avraam, pe care-l născuse lui Avraam Egipteanca Agar, roaba Sarei.

Gen 16.15;

13Iată numele fiilor lui Ismael, după numele lor, după neamurile lor: Nebaiot, întâiul născut al lui Ismael; Chedar, Adbeel, Mibsam,

1Cron 1.29;

14Mișma, Duma, Masa;

15Hadad, Tema, Ietur, Nafiș și Chedma.

16Aceștia sunt fiii lui Ismael; acestea sunt numele lor, după satele și taberele lor. Ei au fost cei doisprezece voievozi, după neamurile lor.

Gen 17.20;

17Și iată anii vieții lui Ismael: o sută treizeci și șapte de ani. El și-a dat duhul, și a murit, și a fost adăugat la poporul său.

Gen 25.8;

18Fiii lui au locuit de la Havila până la Șur, care este în fața Egiptului, cum mergi spre Asiria. El s-a așezat în fața tuturor fraților lui.

1Sam 15.7;Gen 16.12;

Esau și Iacov.

19Iată spița neamului lui Isaac, fiul lui Avraam. Avraam a născut pe Isaac.

Mat 1.2;

20Isaac era în vârstă de patruzeci de ani, când a luat de nevastă pe Rebeca, fata lui Betuel, Arameul din Padan-Aram (Adică: Mesopotamia.), și sora lui Laban, Arameul.

Gen 22.23;Gen 24.29;

21Isaac s-a rugat Domnului pentru nevasta sa, căci era stearpă; și Domnul l-a ascultat: nevasta sa Rebeca a rămas însărcinată.

1Cron 5.20;2Cron 33.13;Ezra 8.23;Rom 9.10;

22Copiii se băteau în pântecele ei; și ea a zis: "Dacă-i așa, pentru ce mai sunt însărcinată?" S-a dus să întrebe pe Domnul.

1Sam 9.9;1Sam 10.22;

23Și Domnul i-a zis: "Două neamuri sunt în pântecele tău, Și două noroade se vor despărți la ieșirea din pântecele tău. Unul din noroadele acestea va fi mai tare decât celălalt. Și cel mai mare va sluji celui mai mic."

Gen 17.16;Gen 24.60;2Sam 8.14;Gen 27.29;Mal 1.3;Rom 9.12;

24S-au împlinit zilele când avea să nască; și iată că în pântecele ei erau doi gemeni.

25Cel dintâi a ieșit roșu de tot: ca o manta de păr, și de aceea i-au pus numele Esau (Adică: Păros.).

Gen 27.11-23;

26Apoi a ieșit fratele său, care ținea cu mâna de călcâi pe Esau; și de aceea i-au pus numele Iacov (Adică: Cel ce ține de călcâi.). Isaac era în vârstă de șaizeci de ani, când s-au născut ei.

Osea 12.3;Gen 27.36;

Esau își vinde dreptul de întâi născut.

27Băieții aceștia s-au făcut mari. Esau a ajuns un vânător îndemânatic, un om care își petrecea vremea mai mult pe câmp; dar Iacov era un om liniștit, care stătea acasă în corturi.

Gen 27.3-5;Iov 1.1-8;Iov 2.3;Ps 37.37;Evr 11.9;

28Isaac iubea pe Esau, pentru că mânca din vânatul lui; Rebeca însă iubea mai mult pe Iacov.

Gen 27.19-31;Gen 27.6;

29Odată, pe când fierbea Iacov o ciorbă, Esau s-a întors de la câmp, rupt de oboseală.

30Și Esau a zis lui Iacov: "Dă-mi, te rog, să mănânc din ciorba aceasta roșiatică, fiindcă sunt rupt de oboseală." Pentru aceea s-a dat lui Esau numele Edom (Adică: Roșu.).

31Iacov a zis: "Vinde-mi azi dreptul tău de întâi născut!"

32Esau a răspuns: "Iată-mă, sunt pe moarte; la ce-mi slujește dreptul acesta de întâi născut?"

33Și Iacov a zis: "Jură-mi întâi." Esau i-a jurat, și astfel și-a vândut dreptul de întâi născut lui Iacov.

Evr 12.16;

34Atunci Iacov a dat lui Esau pâine și ciorbă de linte. El a mâncat și a băut; apoi s-a sculat și a plecat. Astfel și-a nesocotit Esau dreptul de întâi născut.

Ecl 8.15;Isa 22.13;1Cor 15.32;

Isaac în țara Filistenilor. - Legământul cu Abimilec.

## 1 6 12 18 24 < 26 > 30 36 42 48 50

1În țară a venit o foamete, afară de foametea dintâi, care fusese pe vremea lui Avraam. Isaac s-a dus la Abimelec, împăratul Filistenilor, la Gherar.

Gen 12.10;Gen 20.2;

2Domnul i S-a arătat, și i-a zis: "Nu te pogorî în Egipt! Rămâi în țara în care îți voi spune.

Gen 12.1;

3Locuiește ca străin în țara aceasta; Eu voi fi cu tine, și te voi binecuvânta; căci toate ținuturile acestea ți le voi da ție și seminței tale, și voi ține jurământul pe care l-am făcut tatălui tău Avraam."

Gen 20.1;Ps 39.12;Evr 11.9;Gen 28.15;Gen 12.2;Gen 13.15;Gen 15.18;Gen 22.16;Ps 105.9;

4Îți voi înmulți sămânța, ca stelele cerului; voi da seminței tale toate ținuturile acestea; și toate neamurile pământului vor fi binecuvântate în sămânța ta, ca răsplată

Gen 15.5;Gen 22.17;Gen 12.3;Gen 22.18;

5pentru că Avraam a ascultat de porunca Mea, și a păzit ce i-am cerut, a păzit poruncile Mele, orânduirile Mele, și legile Mele."

Gen 22.16-18;

6Astfel Isaac a rămas la Gherar.

7Când îi puneau oamenii locului aceluia întrebări cu privire la nevasta lui, el zicea: "Este sora mea." Căci îi era frică să spună că este nevasta sa, ca să nu-l omoare oamenii locului aceluia, fiindcă Rebeca era frumoasă la chip.

Gen 12.13;Gen 20.2-13;Prov 29.25;Gen 24.16;

8Fiindcă șederea lui acolo se lungise, s-a întâmplat că Abimelec, împăratul Filistenilor, uitându-se pe fereastră, a văzut pe Isaac jucându-se cu nevasta sa Rebeca.

9Abimelec a trimis să cheme pe Isaac, și i-a zis: "Nu mai încape îndoială că e nevasta ta. Cum ai putut zice: "E soru-mea?" Isaac i-a răspuns: "Am zis așa, ca să nu mor din pricina ei."

10Și Abimelec a zis: "Ce ne-ai făcut? Ce ușor s-ar fi putut ca vreunul din norod să se culce cu nevasta ta, și ne-ai fi făcut vinovați."

Gen 20.9;

11Atunci Abimelec a dat următoarea poruncă întregului norod: "Cine se va atinge de omul acesta sau de nevasta lui, va fi omorât."

Ps 105.15;

Averea lui Isaac și certurile.

12Isaac a făcut semănături în țara aceea, și a strâns rod însutit în anul acela; căci Domnul l-a binecuvântat.

Mat 13.8;Marc 4.8;Gen 26.3;Gen 24.1-35;Iov 42.12;

13Astfel omul acesta s-a îmbogățit, și a mers îmbogățindu-se din ce în ce mai mult, până ce a ajuns foarte bogat.

Gen 24.35;Ps 112.3;Prov 10.22;

14Avea cirezi de vite și turme de oi, și un mare număr de robi: de aceea Filistenii îl pizmuiau.

Gen 37.11;Ecl 4.4;

15Toate fântânile, pe care le săpaseră robii tatălui său, pe vremea tatălui său Avraam, Filistenii le-au astupat și le-au umplut cu țărână.

Gen 21.30;

16Și Abimelec a zis lui Isaac: "Pleacă de la noi, căci ai ajuns mult mai puternic decât noi."

Ex 1.9;

17Isaac a plecat de acolo și a tăbărât în valea Gherar, unde s-a așezat cu locuința.

18Isaac a săpat din nou fântânile de apă, pe care le săpaseră robii tatălui său Avraam, și pe care le astupaseră Filistenii, după moartea lui Avraam; și le-a pus iarăși aceleași nume, pe care le pusese tatăl său.

Gen 21.31;

19Robii lui Isaac au mai săpat în vale, și au dat acolo peste o fântână cu apă de izvor.

20Păstorii din Gherar s-au certat însă cu păstorii lui Isaac, zicând: "Apa este a noastră." Și a pus fântânii numele Esec (Adică: Ceartă.), pentru că se certaseră cu el.

Gen 21.25;

21Apoi au săpat o altă fântână, pentru care iar au făcut gâlceavă, de aceea a numit-o Sitna (Adică: Gâlceavă.).

22Pe urmă s-a mutat de acolo, și a săpat o altă fântână, pentru care nu s-au mai certat; și a numit-o Rehobot (Adică: Lărgime.); "căci", a zis el, "Domnul ne-a făcut loc larg, ca să ne putem întinde în țară."

Gen 17.6;Gen 28.3;Gen 41.52;Ex 1.7;

23De acolo s-a suit la Beer-Șeba.

24Domnul i S-a arătat chiar în noaptea aceea, și i-a zis: "Eu sunt Dumnezeul tatălui tău Avraam; nu te teme, căci Eu sunt cu tine; te voi binecuvânta, și îți voi înmulți sămânța, din pricina robului Meu Avraam."

Gen 17.7;Gen 24.12;Gen 28.13;Ex 3.6;Fapt 7.32;Gen 15.1;Gen 26.3-4;

25Isaac a zidit acolo un altar, a chemat Numele Domnului, și și-a întins cortul acolo. Robii lui Isaac au săpat acolo o fântână.

Gen 12.7;Gen 13.18;Ps 116.17;

26Abimelec a venit din Gherar la el, cu prietenul său Ahuzat, și cu Picol, căpetenia oștirii lui.

Gen 21.22;

27Isaac le-a zis: "Pentru ce veniți la mine, voi care mă urâți și m-ați izgonit de la voi?"

Jud 11.7;Gen 26.16;

28Ei au răspuns: "Vedem lămurit că Domnul este cu tine. De aceea zicem: "Să fie un jurământ între noi, între noi și tine, și să facem un legământ cu tine!

Gen 21.22-23;

29Anume, jură că nu ne vei face nici un rău, după cum nici noi nu ne-am atins de tine, ci ți-am făcut numai bine, și te-am lăsat să pleci în pace. Tu acum ești binecuvântat de Domnul."

Gen 24.31;Ps 115.15;

30Isaac le-a dat un ospăț, și au mâncat și au băut.

Gen 19.3;

31S-au sculat dis-de-dimineață, și s-au legat unul cu altul printr-un jurământ. Isaac i-a lăsat apoi să plece, și ei l-au părăsit în pace.

Gen 21.31;

32In aceeași zi, niște robi ai lui Isaac au venit să-i vorbească de fântâna pe care o săpau, și i-au zis: "Am dat de apă!"

33Și el a numit-o Șiba (Adică: Jurământ.). De aceea s-a pus cetății numele Beer-Șeba până în ziua de azi.

Gen 21.31;

Întâia căsătorie a lui Esau.

34La vârsta de patruzeci de ani, Esau a luat de neveste pe Iudita, fata Hetitului Beeri, și pe Basmat, fata Hetitului Elon.

Gen 36.2;

35Ele au fost o pricină de mare amărăciune pentru Isaac și Rebeca.

Gen 27.46;Gen 28.1-8;

Binecuvântarea lui Esau.

## 1 6 12 18 24 < 27 > 30 36 42 48 50

1Isaac îmbătrânise, și ochii îi slăbiseră, așa că nu mai vedea. Atunci a chemat pe Esau, fiul lui cel mai mare, și i-a zis: "Fiule!" "Iată-mă", i-a răspuns el.

Gen 48.10;1Sam 3.2;

2Isaac a zis: "Iată am îmbătrânit, și nu știu ziua morții mele.

Prov 27.1;Iac 4.14;

3Acum dar, te rog, ia-ți armele, tolba și arcul, du-te la câmp, și adu-mi vânat.

Gen 25.27-28;

4Fă-mi o mâncare, cum îmi place mie, și adu-mi s-o mănânc, ca să te binecuvânteze sufletul meu înainte de a muri."

Gen 27.27;Gen 48.9-15;Gen 49.28;Deut 33.1;

5Rebeca a ascultat ce spunea Isaac fiului său Esau. Și Esau s-a dus la câmp, ca să prindă vânatul și să-l aducă.

6Apoi Rebeca a zis fiului său Iacov: "Iată, am auzit pe tatăl tău vorbind astfel fratelui tău Esau:

7"Adu-mi vânat, și fă-mi o mâncare ca să mănânc; și te voi binecuvânta înaintea Domnului, înainte de moartea mea."

8Acum, fiule, ascultă sfatul meu, și fă ce îți poruncesc.

Gen 27.13;

9Du-te de ia-mi din turmă doi iezi buni, ca să fac din ei tatălui tău o mâncare gustoasă cum îi place;

Gen 27.4;

10tu ai s-o duci tatălui tău s-o mănânce, ca să te binecuvânteze înainte de moartea lui."

Gen 27.4;

11Iacov a răspuns mamei sale: "Iată, fratele meu Esau este păros, iar eu n-am păr deloc.

Gen 25.25;

12Poate că tatăl meu mă va pipăi, și voi trece drept mincinos înaintea lui, și, în loc de binecuvântare, voi face să vină peste mine blestemul."

Gen 27.22;Gen 9.25;Deut 27.18;

13Mama sa i-a zis: "Blestemul acesta, fiule, să cadă peste mine! Ascultă numai sfatul meu, și du-te de adu-mi-i."

Gen 43.9;1Sam 25.24;2Sam 14.9;Mat 27.25;

14Iacov s-a dus de i-a luat, și i-a adus mamei sale, care a făcut o mâncare, cum îi plăcea tatălui său.

Gen 27.4;Gen 27.9;

15În urmă, Rebeca a luat hainele cele bune ale lui Esau, fiul ei cel mai mare, care se găseau acasă, și le-a pus pe Iacov, fiul ei cel mai tânăr.

Gen 27.27;

16I-a acoperit cu pielea iezilor mâinile și gâtul, care era fără păr.

17Și a dat în mâna fiului său Iacov mâncarea gustoasă și pâinea, pe care le pregătise.

18El a venit la tatăl său, și a zis: "Tată!" "Iată-mă", a zis Isaac. "Cine ești tu, fiule?"

19Iacov a răspuns tatălui său: "Eu sunt Esau, fiul tău cel mai mare; am făcut ce mi-ai spus. Scoală-te, rogu-te, șezi de mănâncă din vânatul meu, pentru ca să mă binecuvânteze sufletul tău!"

Gen 27.4;

20Isaac a zis fiului său: "Cum, l-ai și găsit, fiule?" Și Iacov a răspuns: "Domnul, Dumnezeul tău, mi l-a scos înainte."

21Isaac a zis lui Iacov: "Apropie-te dar, să te pipăi, fiule, ca să știu dacă ești cu adevărat fiul meu Esau, sau nu."

Gen 27.12;

22Iacov s-a apropiat de tatăl său Isaac, care l-a pipăit, și a zis: "Glasul este glasul lui Iacov, dar mâinile sunt mâinile lui Esau."

23Nu l-a cunoscut, pentru că mâinile îi erau păroase, ca mâinile fratelui său Esau; și l-a binecuvântat.

Gen 27.16;

24Isaac a zis: "Tu ești deci fiul meu Esau?" Și Iacov a răspuns: "Eu sunt."

25Isaac a zis: "Adu-mi să mănânc din vânatul fiului meu, ca sufletul meu să te binecuvânteze." Iacov i-a adus, și el a mâncat; i-a adus și vin, și a băut.

Gen 27.4;

26Atunci tatăl său Isaac i-a zis: "Apropie-te dar, și sărută-mă, fiule."

27Iacov s-a apropiat, și l-a sărutat. Isaac a simțit mirosul hainelor lui; apoi l-a binecuvântat, și a zis: "Iată, mirosul fiului meu este ca mirosul unui câmp, pe care l-a binecuvântat Domnul.

Osea 14.6;

28Să-ți dea Dumnezeu rouă din cer, Și grăsimea pământului, Grâu și vin din belșug!

Evr 11.20;Deut 33.13-28;2Sam 1.21;Gen 45.18;Deut 33.28;

29Să-ți fie supuse noroade, Și neamuri să se închine înaintea ta! Să fii stăpânul fraților tăi, Și fiii mamei tale să se închine înaintea ta! Blestemat să fie oricine te va blestema, Și binecuvântat să fie oricine te va binecuvânta."

Gen 9.25;Gen 25.23;Gen 49.8;Gen 12.3;Num 24.9;

30Isaac sfârșise de binecuvântat pe Iacov, și abia plecase Iacov de la tatăl său Isaac, când fratele său Esau s-a întors de la vânătoare.

31A făcut și el o mâncare gustoasă, pe care a adus-o tatălui său. Și a zis tatălui său: "Tată, scoală-te și mănâncă din vânatul fiului tău, pentru ca să mă binecuvânteze sufletul tău!"

Gen 27.4;

32Tatăl său Isaac i-a zis: "Cine ești tu?" Și el a răspuns: "Eu sunt fiul tău cel mai mare, Esau."

33Isaac s-a înspăimântat foarte tare, și a zis: "Cine este atunci cel ce a prins vânat, și mi l-a adus? Eu am mâncat din toate, înainte de a veni tu, și l-am binecuvântat. De aceea va rămâne binecuvântat.

Gen 28.3-4;Rom 11.29;

34Când a auzit Esau cuvintele tatălui său, a scos mari țipete, pline de amărăciune, și a zis tatălui său: "Binecuvântează-mă și pe mine, tată!"

Evr 12.17;

35Isaac a zis: "Fratele tău a venit cu vicleșug, și ți-a luat binecuvântarea."

36Esau a zis: "Da, nu degeaba i-au pus numele Iacov; căci m-a înșelat de două ori. Mi-a luat dreptul de întâi născut, și iată-l acum că a venit de mi-a luat și binecuvântarea!" Și a zis: "N-ai păstrat nici o binecuvântare pentru mine?"

Gen 25.26;Gen 25.33;

37Isaac a răspuns, și a zis lui Esau: "Iată, l-am făcut stăpân peste tine, și i-am dat ca slujitori pe toți frații lui, l-am înzestrat cu grâu și vin din belșug: ce mai pot face oare pentru tine, fiule?"

2Sam 8.14;Gen 27.29;Gen 27.28;

38Esau a zis tatălui său: "N-ai decât această singură binecuvântare, tată? Binecuvântează-mă și pe mine, tată!" Și Esau a ridicat glasul și a plâns.

Evr 12.17;

39Tatăl său Isaac a răspuns, și i-a zis: "Iată! Locuința ta va fi lipsită (Sau: departe.) de grăsimea pământului Și de roua cerului, de sus.

Gen 27.28;Evr 11.20;

40Vei trăi din sabia ta, Și vei sluji fratelui tău; Dar când te vei răscula, Vei scutura jugul lui de pe gâtul tău!"

Gen 35.23;2Sam 8.14;Obad 18-20;2Împ 8.20;

Esau urăște pe Iacov.

41Esau a prins ură pe Iacov, din pricina binecuvântării, cu care-l binecuvântase tatăl său. Și Esau zicea în inima sa: "Zilele de bocet pentru tatăl meu sunt aproape, și apoi am să ucid pe fratele meu Iacov."

Gen 37.4-8;Gen 50.3-10;Obad 10;

42Și au spus Rebecii cuvintele lui Esau, fiul ei cel mai mare. Ea a trimis atunci de a chemat pe Iacov, fiul ei cel mai tânăr, și i-a zis: "Iată, fratele tău Esau vrea să se răzbune pe tine, omorându-te.

Ps 64.5;

43Acum, fiule, ascultă sfatul meu: scoală-te, fugi la fratele meu Laban în Haran;

Gen 11.31;

44și rămâi la el câtăva vreme, până se va potoli mânia fratelui tău,

45până va trece de la tine urgia fratelui tău, și va uita ce i-ai făcut. Atunci voi trimite să te cheme. Pentru ce să fiu lipsită de voi amândoi într-o zi?"

46Rebeca a zis lui Isaac: "M-am scârbit de viață, din pricina fetelor lui Het. Dacă Iacov va lua o asemenea nevastă, dintre fetele lui Het, dintre fetele țării acesteia, la ce-mi mai este bună viața?"

Gen 26.35;Gen 28.8;Gen 24.3;

Fuga lui Iacov în Mesopotamia.

## 1 6 12 18 24 < 28 > 30 36 42 48 50

1Isaac a chemat pe Iacov, l-a binecuvântat, și i-a dat porunca aceasta: "Să nu-ți iei nevastă dintre fetele lui Canaan.

Gen 27.33;Gen 24.3;

2Scoală-te, du-te la Padan-Aram, în casa lui Betuel, tatăl mamei tale, și ia-ți de acolo o nevastă, dintre fetele lui Laban, fratele mamei tale.

Osea 12.12;Gen 25.20;Gen 22.23;Gen 24.29;

3Dumnezeul Cel Atotputernic (Evreiește: El-Șadai.) să te binecuvânteze, să te facă să crești și să te înmulțești, ca să ajungi o ceată de noroade!

Gen 17.1-6;

4Să-ți dea binecuvântarea lui Avraam, ție și seminței tale cu tine, ca să stăpânești țara în care locuiești ca străin, și pe care a dat-o lui Avraam."

Gen 12.2;Gen 17.8;

5Și Isaac a trimis pe Iacov, care s-a dus la Padan-Aram, la Laban, fiul lui Betuel, Arameul, fratele Rebecii, mama lui Iacov și a lui Esau.

Esau mai ia o nevastă.

6Esau a văzut că Isaac binecuvântase pe Iacov, și-l trimisese la Padan-Aram, ca să-și ia nevastă de acolo, și că, binecuvântându-l, îi dăduse porunca aceasta: "Să nu-ți iei nevastă dintre fetele lui Canaan."

7A văzut că Iacov ascultase de tatăl său și de mama sa, și plecase la Padan-Aram.

8Esau a înțeles astfel că fetele lui Canaan nu-i plăceau tatălui său Isaac.

Gen 24.3;Gen 26.35;

9Și Esau s-a dus la Ismael. El a mai luat de nevastă, pe lângă nevestele pe care le avea, pe Mahalat, fata lui Ismael, fiul lui Avraam, și sora lui Nebaiot.

Gen 36.3;Gen 25.13;

Scara cerului.

10Iacov a plecat din Beer-Șeba, și și-a luat drumul spre Haran.

Osea 12.12;Fapt 7.2;

11A ajuns într-un loc unde a rămas peste noapte, căci asfințise soarele. A luat o piatră de acolo, a pus-o căpătâi, și s-a culcat în locul acela.

12Și a visat o scară rezemată de pământ, al cărei vârf ajungea până la cer. Îngerii lui Dumnezeu se suiau și se pogorau pe scara aceea.

Gen 41.1;Iov 33.15;Ioan 1.51;Evr 1.14;

13Și Domnul stătea deasupra (Sau: lângă el.) ei, și zicea: "Eu sunt Domnul, Dumnezeul tatălui tău Avraam, și Dumnezeul lui Isaac." Pământul pe care ești culcat, ți-l voi da ție și seminței tale.

Gen 35.1;Gen 48.3;Gen 26.24;Gen 13.15;Gen 35.12;

14Sămânța ta va fi ca pulberea pământului; te vei întinde la apus și la răsărit, la miazănoapte și la miazăzi; și toate familiile pământului vor fi binecuvântate în tine și în sămânța ta.

Gen 13.16;Gen 13.14;Deut 12.20;

15Iată, Eu sunt cu tine; te voi păzi pretutindeni pe unde vei merge, și te voi aduce înapoi în țara aceasta; căci nu te voi părăsi, până nu voi împlini ce-ți spun."

Gen 12.3;Gen 18.18;Gen 22.18;Gen 26.4;Gen 28.20-21;Gen 26.24;Gen 31.3;Gen 48.16;Ps 121.5-8;Gen 35.6;Deut 31.6-8;Ios 1.5;1Împ 8.57;Evr 13.5;

16Iacov s-a trezit din somn, și a zis: "Cu adevărat, Domnul este în locul acesta, și eu n-am știut."

Num 23.19;

17I-a fost frică, și a zis: "Cât de înfricoșat este locul acesta! Aici este casa lui Dumnezeu, aici este poarta cerurilor!"

18Și Iacov s-a sculat dis-de-dimineață, a luat piatra pe care o pusese căpătâi, a pus-o ca stâlp de aducere aminte, și a turnat untdelemn pe vârful ei.

Ex 3.5;Ios 5.15;Gen 31.13-45;Gen 35.14;

19A dat locului acestuia numele Betel (Adică, tălmăcit: Casa lui Dumnezeu.); dar mai înainte cetatea se chema Luz.

Lev 8.10-12;Num 7.1;

20Iacov a făcut o juruință, și a zis: "Dacă va fi Dumnezeu cu mine și mă va păzi în timpul călătoriei pe care o fac, dacă-mi va da pâine să mănânc și haine să mă îmbrac,

Jud 1.23-26;Osea 4.15;Gen 31.13;Jud 11.30;2Sam 15.8;Gen 28.15;

21și dacă mă voi întoarce în pace în casa tatălui meu, atunci Domnul va fi Dumnezeul meu;

1Tim 6.8;Jud 11.31;2Sam 19.24-30;

22piatra aceasta, pe care am pus-o ca stâlp de aducere aminte, va fi casa lui Dumnezeu, și Îți voi da a zecea parte din tot ce-mi vei da."

Deut 26.17;2Sam 15.8;2Împ 5.17;Gen 35.7-14;Lev 27.30;

Iacov la Laban.

## 1 6 12 18 24 < 29 > 36 42 48 50

1Iacov a pornit la drum, și s-a dus în țara celor ce locuiesc la Răsărit.

2S-a uitat înainte, și iată că pe câmp era o fântână; și lângă ea erau trei turme de oi, care se odihneau; căci la fântâna aceasta obișnuiau ciobanii să-și adape turmele. Și piatra de pe gura fântânii era mare.

3Toate turmele se strângeau acolo; ciobanii prăvăleau piatra de pe gura fântânii, adăpau turmele, și apoi puneau piatra iarăși la loc pe gura fântânii.

4Iacov a zis păstorilor: "Fraților, de unde sunteți?" "Din Haran", au răspuns ei.

5El le-a zis: "Cunoașteți pe Laban, fiul lui Nahor?" "Îl cunoaștem", i-au răspuns ei.

6El le-a zis: "Este sănătos?" "Sănătos", au răspuns ei. Și tocmai atunci venea Rahela, fata lui, cu oile.

Gen 43.27;

7El a zis: "Iată, soarele este încă sus, și-i prea devreme ca să strângeți vitele: adăpați oile, apoi duceți-vă și pășteți-le iarăși."

8Ei au răspuns: "Nu putem, până nu se vor strânge toate turmele; atunci se prăvălește piatra de pe gura fântânii, și vom adăpa oile."

9Pe când le vorbea el încă, vine Rahela cu oile tatălui său; căci ea le păzea.

Ex 2.16;

10Când a văzut Iacov pe Rahela, fata lui Laban, fratele mamei sale, și turma lui Laban, fratele mamei sale, s-a apropiat, a prăvălit piatra de pe gura fântânii, și a adăpat turma lui Laban, fratele mamei sale.

Ex 2.17;

11Apoi Iacov a sărutat pe Rahela, și a început să plângă tare.

Gen 33.4;Gen 45.14-15;

12Iacov a spus Rahelei că este rudă cu tatăl ei, că este fiul Rebecii. Și ea a dat fuga de a spus tatălui său.

Gen 13.8;Gen 14.14-16;Gen 24.28;

13Cum a auzit Laban de Iacov, fiul surorii sale, i-a alergat înainte, l-a îmbrățișat, l-a sărutat, și l-a adus în casă. Iacov a istorisit lui Laban toate cele întâmplate.

Gen 24.29;

14Și Laban i-a zis: "Cu adevărat, tu ești os din oasele mele, și carne din carnea mea!" Iacov a stat la Laban o lună.

Gen 2.23;Jud 9.2;2Sam 5.1;2Sam 19.12-13;

Lea și Rahela.

15Apoi Laban a zis lui Iacov: "Fiindcă ești rudă cu mine, să-mi slujești oare degeaba? Spune-mi ce simbrie vrei?"

16Laban însă avea două fete: cea mai mare se numea Lea, și cea mai mică Rahela.

17Lea avea ochii slabi; dar Rahela era frumoasă la statură și mândră la față.

18Iacov iubea pe Rahela, și a zis: "Îți voi sluji șapte ani pentru Rahela, fata ta cea mai mică."

Gen 31.41;2Sam 3.14;

19Și Laban a răspuns: "Mai bine să ți-o dau ție, decât s-o dau altuia. Rămâi la mine!"

20Astfel Iacov a slujit șapte ani pentru Rahela; și anii aceștia i s-au părut ca vreo câteva zile, pentru că o iubea.

Gen 30.26;Ose 12.12;

21În urmă Iacov a zis lui Laban: "Dă-mi nevasta, căci mi s-a împlinit sorocul, ca să intru la ea."

Jud 15.1;

22Laban a adunat pe toți oamenii locului și a făcut un ospăț.

Jud 14.10;Ioan 2.1-2;

23Seara, a luat pe fiica sa Lea, și a adus-o la Iacov, care s-a culcat cu ea.

24Și Laban a dat ca roabă fetei sale Lea pe roaba sa Zilpa.

25A doua zi dimineață, iată că era Lea. Atunci Iacov a zis lui Laban: "Ce mi-ai făcut? Nu ți-am slujit oare pentru Rahela? Pentru ce m-ai înșelat?"

26Laban a răspuns: "În locul acesta nu-i obicei să se dea cea mai tânără înaintea celei mai mari.

27Isprăvește săptămâna cu aceasta, și-ți vom da și pe cealaltă pentru slujba, pe care o vei mai face la mine alți șapte ani."

Jud 14.12;

28Iacov a făcut așa, și a isprăvit săptămâna cu Lea; apoi Laban i-a dat de nevastă pe fiica sa Rahela.

29Și Laban a dat ca roabă fetei sale Rahela, pe roaba sa Bilha.

30Iacov a intrat și la Rahela, pe care o iubea mai mult decât pe Lea; și a mai slujit la Laban alți șapte ani.

Gen 29.20;Deut 21.15;Gen 30.26;Gen 31.41;Osea 12.12;

Copiii făcuți lui Iacov de Lea.

31Domnul a văzut că Lea nu era iubită; și a făcut-o să aibă copii, pe când Rahela era stearpă.

Ps 127.3;Gen 30.1;

32Lea a rămas însărcinată, și a născut un fiu, căruia i-a pus numele Ruben (Vedeți fiu); "căci", a zis ea, "Domnul a văzut mâhnirea mea, și acum bărbatul meu are să mă iubească negreșit."

Ex 3.7;Ex 4.31;Deut 26.7;Ps 25.18;Ps 106.44;

33A rămas iarăși însărcinată, și a născut un fiu; și a zis: "Domnul a auzit că nu eram iubită, și mi-a dat și pe acesta." De aceea, i-a pus numele Simeon (Ascultare).

34Iar a rămas însărcinată, și a născut un fiu; și a zis: "De data aceasta, bărbatul meu se va alipi de mine, căci i-am născut trei fii." De aceea i-a pus numele Levi (Alipire).

35A rămas iarăși însărcinată, și a născut un fiu; și a zis: "De data aceasta, voi lăuda pe Domnul." De aceea i-a pus numele Iuda (Lăudat fie Domnul). Și a încetat să mai nască.

Mat 1.2;

Copiii lui Iacov.

## 1 6 12 18 24 < 30 > 32 33 34 35 36 42 48 50

1Când a văzut Rahela că nu face copii lui Iacov, a pizmuit pe sora sa, și a zis lui Iacov: "Dă-mi copii, ori mor!"

Gen 29.31;Gen 37.11;Iov 5.2;

2Iacov s-a mâniat pe Rahela, și a zis: "Sunt eu oare în locul lui Dumnezeu, care te-a oprit să ai copii?"

Gen 16.2;1Sam 1.5;Ps 128.3;

3Ea a zis: "Iată roaba mea Bilha; culcă-te cu ea, ca să nască pe genunchii mei, și să am și eu copii prin ea."

Gen 16.2;Gen 50.23;Iov 3.12;Gen 16.2;

4Și i-a dat de nevastă pe roaba ei Bilha; și Iacov s-a culcat cu ea.

Gen 16.3;Gen 35.22;

5Bilha a rămas însărcinată, și a născut lui Iacov un fiu.

6Rahela a zis: "Mi-a făcut Dumnezeu dreptate, și mi-a auzit glasul, și mi-a dăruit un fiu." De aceea i-a pus numele Dan (A judecat).

Ps 35.24;Ps 43.1;Plân 3.59;

7Bilha, roaba Rahelii, a rămas iar însărcinată, și a născut lui Iacov un al doilea fiu.

8Rahela a zis: "Am luptat cu Dumnezeu împotriva surorii mele, și am biruit." De aceea i-a pus numele Neftali (Luptele lui Dumnezeu).

Mat 4.13;

9Când a văzut Lea că nu mai naște, a luat pe roaba sa Zilpa, și a dat-o lui Iacov de nevastă.

Gen 30.4;

10Zilpa, roaba Leii, a născut lui Iacov un fiu.

11"Cu noroc!" a zis Lea. De aceea i-a pus numele Gad (Noroc).

12Zilpa, roaba Leii, a născut un al doilea fiu lui Iacov.

13"Ce fericită sunt!" a zis Lea; "căci femeile mă vor numi fericită." De aceea i-a pus numele Așer (Fericit).

Prov 31.28;Luc 1.48;

14Ruben a ieșit odată afară, pe vremea seceratului grâului, și a găsit mandragore pe câmp. Le-a adus mamei sale Lea. Atunci Rahela a zis Leii: "Dă-mi, te rog, din mandragorele fiului tău."

Gen 25.30;

15Ea i-a răspuns: "Nu-ți ajunge că mi-ai luat bărbatul, de vrei să iei și mandragorele fiului meu?" Și Rahela a zis: "Ei bine! poate să se culce cu tine în noaptea aceasta, pentru mandragorele fiului tău."

Num 16.9-13;

16Seara, pe când se întorcea Iacov de la câmp, Lea i-a ieșit înainte, și a zis: "La mine ai să vii, căci te-am cumpărat cu mandragorele fiului meu." Și în noaptea aceea s-a culcat cu ea.

17Dumnezeu a ascultat pe Lea, care a rămas însărcinată, și a născut lui Iacov al cincilea fiu.

18Lea a zis: "M-a răsplătit Dumnezeu, pentru că am dat bărbatului meu pe roaba mea." De aceea i-a pus numele Isahar (Răsplătire).

19Lea a rămas iarăși însărcinată, și a născut un al șaselea fiu lui Iacov.

20Lea a zis: "Frumos dar mi-a dat Dumnezeu! De data aceasta, bărbatul meu va locui cu mine, căci i-am născut șase fii." De aceea i-a pus numele Zabulon (Locuință).

Mat 4.13;

21În urmă, a născut o fată, căreia i-a pus numele Dina (Judecată).

22Dumnezeu Și-a adus aminte de Rahela, a ascultat-o, și a făcut-o să aibă copii.

Gen 8.1;1Sam 1.19;Gen 29.31;

23Ea a rămas însărcinată, și a născut un fiu; și a zis: "Mi-a luat Dumnezeu ocara!"

1Sam 1.6;Isa 4.1;Luc 1.25;

24Și i-a pus numele Iosif (Adăugat), zicând: "Domnul să-mi mai adauge un fiu!"

Gen 35.17;

Îmbogățirea lui Iacov.

25După ce a născut Rahela pe Iosif, Iacov a zis lui Laban: "Lasă-mă să plec, ca să mă duc acasă, în țara mea.

Gen 24.54-56;Gen 18.33;Gen 31.55;Deut 28.11;

26Dă-mi nevestele și copiii, pentru care ți-am slujit, și voi pleca; fiindcă știi ce slujbă ți-am făcut."

Gen 29.20-30;

27Laban i-a zis: "Dacă am căpătat trecere înaintea ta, mai zăbovește; văd bine că Domnul m-a binecuvântat din pricina ta;

Gen 39.3-5;Gen 16.24;

28hotărăște-mi simbria ta, și ți-o voi da."

Gen 29.15;

29Iacov i-a răspuns: "Știi cum ți-am slujit, și cum ți-au propășit vitele cu mine;

Gen 31.6-40;Mat 24.45;Tit 2.10;

30căci puținul pe care-l aveai înainte de venirea mea, a crescut mult, și Domnul te-a binecuvântat ori încotro am mers eu. Acum, când am să muncesc și pentru casa mea?"

1Tim 5.8;

31Laban a zis: "Ce să-ți dau?" Și Iacov a răspuns: "Să nu-mi dai nimic. Dacă te învoiești cu ce-ți voi spune, îți voi paște turma și mai departe, și o voi păzi.

32Azi am să trec prin toată turma ta; am să pun deoparte din oi orice miel sein și pestriț și orice miel negru, și din capre tot ce este pestriț și sein. Aceasta să fie simbria mea.

Gen 31.8;

33Iată cum se va dovedi cinstea mea: de acum încolo, când ai să vii să-mi vezi simbria, tot ce nu va fi sein și pestriț între capre și negru între miei, și se va găsi la mine, să fie socotit ca furat."

Ps 37.6;

34Laban a zis: "Bine! fie așa cum ai zis."

35În aceeași zi, a pus deoparte țapii bălțați și pestriți, toate caprele seine și pestrițe, toate cele ce aveau alb pe ele, și toți mieii care erau negri. Le-a dat în mâinile fiilor săi.

36Apoi a pus o depărtare de trei zile de drum între el și Iacov; și Iacov păștea celelalte oi ale lui Laban.

37Iacov a luat nuiele verzi de plop, de migdal și de platan; a despuiat de pe ele fâșii de coajă, și a făcut să se vadă albeața care era pe nuiele.

Gen 31.9-12;

38Apoi a pus nuielele, pe care le despuiase de coajă în jgheaburi, în adăpători, sub ochii oilor care veneau să bea, ca atunci când vor veni să bea, să zămislească.

39Oile zămisleau uitându-se la nuiele, și făceau miei bălțați, seini și pestriți.

40Iacov despărțea mieii aceștia, și abătea fețele oilor din turma lui Laban către cele seine și bălțate. Și-a făcut astfel turme deosebite, pe care nu le-a împreunat cu turma lui Laban.

41Ori de câte ori se înfierbântau oile cele mai tari, Iacov punea nuielele în jgheaburi, sub ochii oilor, ca ele să zămislească uitându-se la nuiele.

42Când oile erau slabe, nu punea nuielele; așa că cele slabe erau pentru Laban, iar cele tari pentru Iacov.

43Omul acela s-a îmbogățit astfel din ce în ce mai mult; a avut multe turme, robi și roabe, cămile și măgari.

Gen 30.30;Gen 13.2;Gen 24.35;Gen 26.13-14;

Plecarea lui Iacov în Canaan.

## 1 6 12 18 24 < 31 > 36 42 48 50

1Iacov a auzit vorbele fiilor lui Laban, care ziceau: "Iacov a luat tot ce era al tatălui nostru, și cu averea tatălui nostru și-a agonisit el toată bogăția aceasta."

Ps 49.16;

2Iacov s-a uitat și la fața lui Laban; și iată că ea nu mai era ca înainte.

Gen 4.5;Deut 28.54;

3Atunci Domnul a zis lui Iacov: "Întoarce-te în țara părinților tăi și în locul tău de naștere; și Eu voi fi cu tine."

Gen 28.15-21;Gen 32.9;

4Iacov a trimis de a chemat pe Rahela și pe Lea, la câmp la turma lui.

5El le-a zis: "După fața tatălui vostru, văd bine că el nu mai este ca înainte; dar Dumnezeul tatălui meu a fost cu mine.

Gen 31.2;Gen 31.3;

6Voi înșivă știți că am slujit tatălui vostru cu toată puterea mea.

Gen 31.38-41;Gen 30.29;

7Și tatăl vostru m-a înșelat: de zece ori mi-a schimbat simbria; dar Dumnezeu nu i-a îngăduit să mă păgubească.

Gen 31.41;Num 14.22;Neem 4.12;Iov 19.3;Zah 8.23;Gen 20.6;Ps 105.14;

8Ci când zicea el: "Mieii pestriți să fie simbria ta", toate oile făceau miei pestriți. Și când zicea: "Mieii bălțați să fie simbria ta", toate oile făceau miei bălțați.

Gen 30.32;

9Dumnezeu a luat astfel toată turma tatălui vostru, și mi-a dat-o mie.

Gen 31.1-16;

10Pe vremea când se înfierbântau oile, eu am ridicat ochii, și am văzut în vis că țapii și berbecii care săreau pe capre și pe oi, erau bălțați, pestriți și seini.

11Și Îngerul lui Dumnezeu mi-a zis în vis: "Iacove!" "Iată-mă", am răspuns eu.

Gen 48.16;

12El a zis: "Ridică ochii, și privește: toți țapii și berbecii, care sar pe capre și pe oi, sunt bălțați, pestriți și seini; căci am văzut tot ce ți-a făcut Laban.

Ex 3.7;

13Eu sunt Dumnezeul din Betel, unde ai uns un stâlp de aducere aminte, unde Mi-ai făcut o juruință. Acum, scoală-te, ieși din țara aceasta, și întoarce-te în țara ta de naștere."

Gen 28.18-20;Gen 31.3;Gen 32.9;

14Rahela și Lea au răspuns, și i-au zis: "Mai avem noi oare parte și moștenire în casa tatălui nostru?

Gen 2.24;

15Nu suntem noi oare privite de el ca niște străine, fiindcă ne-a vândut, și ne-a mâncat și banii?

Gen 29.15-27;

16Toată bogăția, pe care a luat-o Dumnezeu de la tatăl nostru, este a noastră, și a copiilor noștri. Fă acum tot ce ți-a spus Dumnezeu."

17Iacov s-a sculat, și a pus pe copiii și nevestele sale călare pe cămile.

18Și-a luat toată turma și toate averile pe care le avea: turma, pe care o agonisise în Padan-Aram; și a plecat la tatăl său Isaac, în țara Canaan.

19Pe când Laban se dusese să-și tundă oile, Rahela a furat idolii tatălui său;

Gen 35.2;

20și Iacov a înșelat pe Laban, Arameul, căci nu l-a înștiințat de fuga sa.

21A fugit astfel cu tot ce avea; s-a sculat, a trecut Râul (Eufrat), și s-a îndreptat spre muntele Galaad.

Gen 46.28;2Împ 12.17;Luc 9.51-53;

Urmărirea lui Iacov de către Laban.

22A treia zi, au dat de veste lui Laban că Iacov a fugit.

23Laban a luat cu el pe frații săi, l-a urmărit cale de șapte zile, și l-a ajuns la muntele Galaad.

Gen 13.8;

24Dar Dumnezeu S-a arătat noaptea în vis lui Laban, Arameul, și i-a zis: "Ferește-te să spui o vorbă rea lui Iacov!"

Gen 20.3;Iov 33.15;Mat 1.20;Gen 24.50;

25Laban a ajuns dar pe Iacov. Iacov își întinsese cortul pe munte; Laban și-a întins și el cortul cu frații lui, pe muntele Galaad.

26Atunci Laban a zis lui Iacov: "Ce-ai făcut? Pentru ce m-ai înșelat, și mi-ai luat fetele ca pe niște roabe luate cu sabia?

1Sam 30.2;

27Pentru ce ai fugit pe ascuns, m-ai înșelat, și nu mi-ai dat de știre? Te-aș fi lăsat să pleci în mijlocul veseliei și al cântecelor, în sunet de timpane și alăută.

28Nu mi-ai îngăduit nici măcar să-mi sărut nepoții și fetele! Ca un nebun ai lucrat.

Gen 31.55;Rut 1.9-14;1Împ 19.20;Fapt 20.37;1Sam 13.13;2Cron 16.9;

29Mâna mea este destul de tare ca să vă fac rău; dar Dumnezeul tatălui vostru mi-a zis în noaptea trecută: "Ferește-te să spui o vorbă rea lui Iacov!"

Gen 31.53;Gen 28.13;Gen 31.24;

30Dar acum, odată ce ai plecat, pentru că te topești de dor după casa tatălui tău, de ce mi-ai furat dumnezeii mei?"

Gen 31.19;Jud 18.24;

31Drept răspuns, Iacov a zis lui Laban: "Am fugit, fiindcă mi-era frică, gândindu-mă că poate îmi vei lua înapoi fetele tale.

32Dar să piară acela la care îți vei găsi dumnezeii tăi! În fața fraților noștri, cercetează și vezi ce-i la mine din ale tale, și ia-ți-l." Iacov nu știa că Rahela îi furase.

Gen 44.9;

33Laban a intrat în cortul lui Iacov, în cortul Leii, în cortul celor două roabe, și n-a găsit nimic. A ieșit din cortul Leii, și a intrat în cortul Rahelii.

34Rahela luase idolii, îi pusese sub samarul cămilei, și șezuse deasupra. Laban a scotocit tot cortul, dar n-a găsit nimic.

35Ea a zis tatălui său: "Domnul meu, să nu te superi dacă nu mă pot scula înaintea ta; căci mi-a venit rânduiala femeilor." A căutat peste tot, dar n-a găsit idolii.

Ex 20.12;Lev 19.32;

36Iacov s-a mâniat, și a certat pe Laban. A luat din nou cuvântul, și i-a zis: "Care este nelegiuirea mea și care este păcatul meu, de mă urmărești cu atâta înverșunare?

37Mi-ai scormonit toate lucrurile, și ce ai găsit din lucrurile din casa ta? Scoate-le aici înaintea fraților mei și fraților tăi, ca să judece ei între noi amândoi!

38Iată, am stat la tine două zeci de ani; oile și caprele nu ți s-au stârpit, și n-am mâncat berbeci din turma ta.

39Nu ți-am adus acasă vite sfâșiate de fiare: eu însumi te-am despăgubit pentru ele; îmi cereai înapoi ce mi se fura ziua, sau ce mi se fura noaptea.

Ex 22.10;Ex 22.12;

40Ziua mă topeam de căldură, iar noaptea mă prăpădeam de frig, și-mi fugea somnul de pe ochi.

41Iată, douăzeci de ani am stat în casa ta, ți-am slujit patrusprezece ani pentru cele două fete ale tale, și șase ani pentru turma ta, și de zece ori mi-ai schimbat simbria.

Gen 29.27-28;Gen 31.7;

42Dacă n-aș fi avut cu mine pe Dumnezeul tatălui meu, pe Dumnezeul lui Avraam, pe Acela de care se teme Isaac, mi-ai fi dat drumul acum cu mâinile goale. Dar Dumnezeu a văzut suferința mea și osteneala mâinilor mele, și ieri noapte a rostit judecata."

Ps 124.1-2;Gen 31.53;Isa 8.13;Gen 29.32;Ex 3.7;1Cron 12.17;Iud 9;

43Drept răspuns, Laban a zis lui Iacov: "Fiicele acestea sunt fiicele mele, copiii aceștia sunt copiii mei, turma aceasta este turma mea, și tot ce vezi este al meu. Și ce pot face eu azi pentru fiicele mele, sau pentru copiii lor, pe care i-au născut?

44Vino, să facem amândoi un legământ, și legământul acesta să slujească de mărturie între mine și tine!"

Gen 26.28;Ios 24.27;

45Iacov a luat o piatră, și a pus-o ca stâlp de aducere aminte.

Gen 28.18;

46Iacov a zis fraților săi: "Strângeți pietre." Ei au strâns pietre, și au făcut o movilă; și au mâncat acolo pe movilă.

47Laban a numit-o Iegar-Sahaduta (Movila mărturiei), și Iacov a numit-o Galed (Movila mărturiei).

48Laban a zis: "Movila aceasta să slujească azi de mărturie între mine și tine!" De aceea i-au pus numele Galed.

Ios 24.27;

49Se mai numește și Mițpa (Veghere), pentru că Laban a zis: "Domnul să vegheze asupra mea și asupra ta, când ne vom pierde din vedere unul pe altul.

Jud 11.29;1Sam 7.5;

50Dacă vei asupri pe fetele mele, și dacă vei mai lua și alte neveste afară de fetele mele, ia bine seama că nu un om va fi cu noi, ci Dumnezeu va fi martor între mine și tine."

51Laban a zis lui Iacov: "Iată movila aceasta, și iată stâlpul acesta, pe care l-am ridicat între mine și tine.

52Movila aceasta să fie martoră și stâlpul acesta să fie martor că nici eu nu voi trece la tine peste movila aceasta, și nici tu nu vei trece la mine peste movila aceasta și peste stâlpul acesta, ca să ne facem rău.

53Dumnezeul lui Avraam și al lui Nahor, Dumnezeul tatălui lor să judece între noi." Iacov a jurat pe Acela de care se temea Isaac.

Gen 16.5;Gen 21.23;Gen 31.42;

54Iacov a adus o jertfă pe munte, și a poftit pe frații lui să mănânce; ei au mâncat, și au rămas toată noaptea pe munte.

55Laban s-a sculat dis-de-dimineață, și-a sărutat nepoții și fetele, și i-a binecuvântat. Apoi a plecat și s-a întors la locuința lui.

Gen 28.1;Gen 18.33;Gen 30.25;

Frica lui Iacov.

## 1 6 12 18 24 30 < 32 > 36 42 48 50

1Iacov și-a văzut de drum; și l-au întâlnit îngerii lui Dumnezeu.

Ps 91.11;Evr 1.14;

2Când i-a văzut, Iacov a zis: "Aceasta este tabăra lui Dumnezeu!" De aceea a pus locului aceluia numele Mahanaim (Tabără îndoită).

Ios 5.14;Ps 103.21;Ps 148.2;Luc 2.13;

3Iacov a trimis înainte niște soli la fratele său Esau, în țara Seir, în ținutul lui Edom.

Gen 33.14-16;Gen 36.6-8;Deut 2.5;Ios 24.4;

4El le-a dat porunca următoare: "Iată ce să spuneți domnului meu Esau: "Așa vorbește robul tău Iacov: "Am locuit la Laban, și am rămas la el până acum;

Prov 15.1;

5am boi, măgari, oi, robi și roabe, și trimit să dea de știre lucrul acesta domnului meu, ca să capăt trecere înaintea ta."

Gen 30.43;Gen 33.15;

6Solii s-au întors înapoi la Iacov, și au zis: "Ne-am dus la fratele tău Esau; și el vine înaintea ta, cu patru sute de oameni."

Gen 33.1;

7Iacov s-a înspăimântat foarte mult, și l-a apucat groaza. A împărțit în două tabere oamenii pe care-i avea cu el, oile, boii și cămilele,

Gen 35.3;

8și a zis: "Dacă vine Esau împotriva uneia din tabere și o bate, tabăra care va rămâne, va putea să scape."

Rugăciunea lui Iacov.

9Iacov a zis: "Dumnezeul tatălui meu Avraam, Dumnezeul tatălui meu Isaac! Tu Doamne, care mi-ai zis: "Întoarce-te în țara ta și în locul tău de naștere, și voi îngriji ca să-ți meargă bine!

Ps 50.15;Gen 28.13;Gen 31.3-13;

10Eu sunt prea mic pentru toate îndurările și pentru toată credincioșia, pe care ai arătat-o față de robul Tău; căci am trecut Iordanul acesta numai cu toiagul meu, și iată că acum fac două tabere.

Gen 24.27;Iov 8.7;

11Izbăvește-mă, Te rog, din mâna fratelui meu, din mâna lui Esau! Căci mă tem de el, ca să nu vină și să mă lovească, pe mine, pe mame și pe copii.

Ps 59.1-2;Osea 10.14;

12Și Tu ai zis: "Eu voi îngriji ca să-ți meargă bine, și-ți voi face sămânța ca nisipul mării, care, de mult ce este, nu se poate număra."

Gen 28.13-15;

Iacov caută să îmblânzească pe Esau.

13Iacov a petrecut noaptea în locul acela. A luat din ce mai avea cu el, și a pus de-o parte, ca dar pentru fratele său Esau:

Gen 43.11;Prov 18.16;

14două sute de capre și douăzeci de țapi, două sute de oi și două zeci de berbeci,

15treizeci de cămile alăptătoare cu mânjii lor, patruzeci de vaci și zece tauri, douăzeci de măgărițe și zece măgăruși.

16Le-a dat robilor săi, turmă cu turmă deosebit, și a poruncit robilor săi: "Treceți înaintea mea, și lăsați o depărtare între fiecare turmă."

17A dat celui dintâi porunca următoare: "Când te va întâlni fratele meu Esau, și te va întreba: "Al cui ești? Unde te duci? Și a cui este turma aceasta dinaintea ta?"

18să răspunzi: "A robului tău Iacov; ea este un dar, trimis domnului meu Esau; și el însuși vine în urma noastră."

19A dat aceeași poruncă celui de al doilea, celui de al treilea, și tuturor celor ce mânau turmele: "Așa să vorbiți domnului meu Esau, când îl veți întâlni.

20Să spuneți: "Iată, robul tău Iacov vine și el după noi." Căci își zicea el: "Îl voi potoli cu darul acesta, care merge înaintea mea; în urmă îl voi vedea față în față, și poate că mă va primi cu bunăvoință."

Prov 21.14;

21Astfel darul a trecut înainte, iar el a rămas în tabără în noaptea aceea.

22Tot în noaptea aceea s-a sculat, a luat pe cele două neveste ale lui, pe cele două roabe, și pe cei unsprezece copii ai lui, și a trecut vadul Iabocului.

Deut 3.16;

23I-a luat, i-a trecut pârâul, și a trecut tot ce avea.

Lupta lui Iacov: Israel.

24Iacov însă a rămas singur. Atunci un om s-a luptat cu el până în revărsatul zorilor.

Osea 12.3-4;Efes 6.12;

25Văzând că nu-l poate birui, omul acesta l-a lovit la încheietura coapsei, așa că i s-a scrântit încheietura coapsei lui Iacov, pe când se lupta cu el.

Mat 26.41;2Cor 12.7;

26Omul acela a zis: "Lasă-mă să plec, căci se revarsă zorile." Dar Iacov a răspuns: "Nu Te voi lăsa să pleci până nu mă vei binecuvânta."

Luc 24.28;Osea 12.4;

27Omul acela i-a zis: "Cum îți este numele?" "Iacov", a răspuns el.

28Apoi a zis: "Numele tău nu va mai fi Iacov, ci te vei chema Israel (Cel ce luptă cu Dumnezeu); căci ai luptat cu Dumnezeu și cu oameni, și ai fost biruitor."

Gen 35.10;2Împ 17.34;Osea 12.3-4;Gen 25.31;Gen 27.33;

29Iacov l-a întrebat: "Spune-mi, Te rog, numele Tău." El a răspuns: "Pentru ce Îmi ceri numele?" Și l-a binecuvântat acolo.

Jud 13.18;

30Iacov a pus locului aceluia numele Peniel (Fața lui Dumnezeu); "căci", a zis el, "am văzut pe Dumnezeu față în față, și totuși am scăpat cu viață."

Gen 16.13;Ex 24.11;Ex 33.20;Deut 5.24;Jud 6.22;Jud 13.22;Isa 6.5;

31Răsărea soarele când a trecut pe lângă Peniel. Însă Iacov șchiopăta din coapsă.

32Iată de ce, până în ziua de azi, Israeliții nu mănâncă vâna de la încheietura coapsei; căci Dumnezeu a lovit pe Iacov la încheietura coapsei în vână.

Împăcarea lui Iacov cu Esau.

## 1 6 12 18 24 30 < 33 > 36 42 48 50

1Iacov a ridicat ochii, și s-a uitat; și iată că Esau venea cu patru sute de oameni. Atunci a împărțit copiii între Lea, Rahela, și cele două roabe.

Gen 32.6;

2A pus în frunte roabele cu copiii lor, apoi pe Lea cu copiii ei, și la urmă pe Rahela cu Iosif.

3El însuși a trecut înaintea lor; și s-a aruncat cu fața la pământ de șapte ori, până ce s-a apropiat de tot de fratele său.

Gen 18.2;Gen 42.6;Gen 43.26;

4Esau a alergat înaintea lui; l-a îmbrățișat, i s-a aruncat pe grumaz, și l-a sărutat. Și au plâns.

5Esau, ridicând ochii, a văzut femeile și copiii, și a zis: "Cine sunt aceia?" Și Iacov a răspuns: "Sunt copiii, pe care i-a dat Dumnezeu robului tău."

Gen 48.9;Ps 127.3;Isa 8.18;

6Roabele s-au apropiat, cu copiii lor, și s-au aruncat cu fața la pământ;

7Lea și copiii ei de asemenea s-au apropiat, și s-au aruncat cu fața la pământ; în urmă s-au apropiat Iosif și Rahela și s-au aruncat cu fața la pământ.

8Esau a zis: "Ce ai de gând să faci cu toată tabăra aceea pe care am întâlnit-o?" Și Iacov a răspuns: "Voiesc să capăt trecere cu ea înaintea domnului meu."

Gen 32.16;Gen 32.5;

9Esau a zis: "Eu am din belșug, păstrează, frate, ce este al tău."

10Și Iacov a răspuns: "Nu; te rog, dacă am căpătat trecere înaintea ta, primește darul acesta din mâna mea; căci m-am uitat la fața ta cum se uită cineva la Fața lui Dumnezeu, și tu m-ai primit cu bunăvoință.

Gen 43.3;2Sam 3.13;2Sam 14.24-32;Mat 18.10;

11Primește deci darul meu, care ți-a fost adus, fiindcă Dumnezeu m-a umplut de bunătăți, și am de toate." Astfel a stăruit de el, și Esau a primit.

Jud 1.15;1Sam 25.27;1Sam 30.26;2Împ 5.15;2Împ 5.23;

12Esau a zis: "Haidem să plecăm și să pornim la drum; eu voi merge înaintea ta."

13Iacov i-a răspuns: "Domnul meu vede că copiii sunt micșori, și am oi și vaci fătate; dacă le-am sili la drum o singură zi, toată turma va pieri.

14Domnul meu s-o ia înaintea robului său; și eu voi veni încet pe urmă, la pas cu turma, care va merge înaintea mea, și la pas cu copiii, până voi ajunge la domnul meu în Seir."

Gen 32.3;

15Esau a zis: "Vreau să las cu tine măcar o parte din oamenii mei." Și Iacov a răspuns: "Pentru ce aceasta? Mi-ajunge să capăt trecere înaintea ta, domnul meu!"

Gen 34.11;Gen 47.25;Rut 2.13;

16În aceeași zi, Esau a luat drumul înapoi la Seir.

Iacov se așează la Sihem.

17Iacov a plecat mai departe la Sucot. Și-a zidit o casă, și a făcut colibe pentru turme. De aceea s-a dat locului aceluia numele Sucot (Colibe).

Ios 13.27;Jud 8.5;Ps 60.6;Ioan 3.23;

18La întoarcerea lui din Padan-Aram, Iacov a ajuns cu bine în cetatea Sihem, în țara Canaan, și a tăbărât înaintea cetății.

Ios 24.1;Jud 9.1;

19Partea de ogor, pe care își întinsese cortul, a cumpărat-o de la fiii lui Hamor, tatăl lui Sihem, cu o sută de chesita (Chesita, o măsură de bani.).

Ios 24.32;Ioan 4.5;

20Și acolo, a ridicat un altar, pe care l-a numit El-Elohe-Israel (Domnul este Dumnezeul lui Israel).

Gen 35.7;

Dina și Sihem.

## 1 6 12 18 24 30 < 34 > 36 42 48 50

1Dina, fata pe care o născuse lui Iacov Lea, a ieșit să vadă pe fetele țării.

Gen 30.21;Tit 2.5;

2Ea a fost zărită de Sihem, fiul Hevitului Hamor, domnitorul țării. El a pus mâna pe ea, s-a culcat cu ea și a necinstit-o.

Gen 6.2;Jud 14.1;Gen 20.2;

3S-a lipit cu toată inima de Dina, fata lui Iacov, a iubit fata, și a căutat s-o liniștească.

4După aceea Sihem a zis tatălui său Hamor: "Ia-mi de nevastă pe fata aceasta!"

Jud 14.2;

5Iacov a aflat că-i necinstise pe fiica sa Dina; și fiindcă fiii săi erau cu vitele la pășune, Iacov a tăcut până la întoarcerea lor.

1Sam 10.27;2Sam 13.22;

6Hamor, tatăl lui Sihem, s-a dus la Iacov ca să-i vorbească.

7Dar când s-au întors fiii lui Iacov de la pășune, și au auzit lucrul acesta, s-au supărat și s-au mâniat foarte tare; pentru că Sihem săvârșise o mișelie în Israel, culcându-se cu fata lui Iacov: așa ceva n-ar fi trebuit să se facă niciodată.

Gen 49.7;2Sam 13.21;Ios 7.15;Jud 20.6;Deut 23.17;2Sam 13.12;

8Hamor le-a vorbit astfel: "Fiul meu Sihem s-a lipit cu toată inima de fata voastră; vă rog, dați-i-o de nevastă,

9și încuscriți-vă cu noi; voi dați-ne fetele voastre, și luați pentru voi pe ale noastre.

10Locuiți cu noi; țara vă stă înainte, rămâneți în ea, faceți negoț și cumpărați pământuri în ea."

Gen 13.9;Gen 20.15;Gen 42.34;Gen 47.27;

11Sihem a zis tatălui și fraților Dinei: "Să capăt trecere înaintea voastră, și vă voi da ce-mi veți cere.

12Cereți-mi o zestre cât de mare și cât de multe daruri, și voi da tot ce-mi veți zice; numai dați-mi fata de nevastă."

Ex 22.16-17;Deut 22.29;1Sam 18.25;

13Fiii lui Iacov au răspuns, și au vorbit cu vicleșug lui Sihem și tatălui său Hamor, pentru că Sihem necinstise pe sora lor Dina.

2Sam 13.24;

14Ei i-au zis: "Este un lucru pe care nu-l putem face să dăm pe sora noastră unui om netăiat împrejur; căci ar fi o ocară pentru noi.

Ios 5.9;

15Nu ne vom învoi la așa ceva decât dacă vă faceți și voi ca noi, și dacă orice parte bărbătească dintre voi se va tăia împrejur.

16Atunci vă vom da pe fetele noastre, și vom lua pentru noi pe ale voastre; vom locui cu voi, și vom face împreună un singur norod.

17Dar dacă nu voiți să ne ascultați și să vă tăiați împrejur, ne vom lua fata și vom pleca."

18Cuvintele lor au plăcut lui Hamor și lui Sihem, fiul lui Hamor.

19Tânărul n-a pregetat să facă lucrul acesta, căci iubea pe fata lui Iacov, și era cel mai bine văzut în casa tatălui său.

1Cron 4.9;

20Hamor și fiul lui Sihem s-au dus la poarta cetății, și au vorbit astfel oamenilor din cetatea lor:

21"Oamenii aceștia au gânduri de pace față de noi; să rămână dar în țară, și să facă negoț; țara este destul de largă pentru ei. Noi vom lua de neveste pe fetele lor, și le vom da de neveste pe fetele noastre.

22Dar oamenii aceștia nu vor voi să locuiască împreună cu noi, ca să alcătuim un singur popor, decât dacă orice parte bărbătească dintre noi se va tăia împrejur, după cum și ei înșiși sunt tăiați împrejur.

23Turmele lor, averile lor și toate vitele lor, vor fi atunci ale noastre. Să primim numai ce cer ei, ca să rămână la noi."

24Toți cei ce treceau pe poarta cetății, au ascultat pe Hamor și pe fiul său Sihem; și toți bărbații au fost tăiați împrejur, toți cei ce treceau pe poarta cetății.

Gen 23.10;

25A treia zi, pe când sufereau ei încă, cei doi fii ai lui Iacov, Simeon și Levi, frații Dinei, și-au luat fiecare sabia, s-au năpustit asupra cetății, care se credea în liniște, și au ucis pe toți bărbații.

Gen 49.5-7;

26Au trecut de asemenea prin ascuțișul sabiei pe Hamor și pe fiul său Sihem; au ridicat pe Dina din casa lui Sihem, și au ieșit afară.

27Fiii lui Iacov s-au aruncat asupra celor morți, și au jefuit cetatea, pentru că necinstiseră pe sora lor.

28Le-au luat oile, boii și măgarii, tot ce era în cetate și ce era pe câmp;

29le-au luat ca pradă de război toate bogățiile, copiii și nevestele, și tot ce se găsea în case.

30Atunci Iacov a zis lui Simeon și lui Levi: "Voi m-ați nenorocit, făcându-mă urât locuitorilor țării, Canaaniților și Feresiților. N-am sub porunca mea decât un mic număr de oameni; ei se vor strânge împotriva mea, mă vor bate, și voi fi nimicit, eu și casa mea."

Ex 5.21;1Sam 13.4;Deut 4.27;Ps 105.12;

31Ei au răspuns: "Se cuvenea oare să se poarte cu sora noastră cum se poartă cu o curvă?"

Iacov la Betel.

## 1 6 12 18 24 30 < 35 > 42 48 50

1Dumnezeu a zis lui Iacov: "Scoală-te, suie-te la Betel, locuiește acolo, și ridică acolo un altar Dumnezeului, care ți S-a arătat când fugeai de fratele tău Esau."

Gen 28.19;Gen 28.13;Gen 27.43;

2Iacov a zis casei lui și tuturor celor ce erau cu el: "Scoateți dumnezeii străini care sunt în mijlocul vostru, curățiți-vă, și schimbați-vă hainele,

Gen 18.19;Ios 24.15;Gen 31.19-34;Ios 24.2-23;1Sam 7.3;Ex 19.10;

3ca să ne sculăm, și să ne suim la Betel; căci acolo voi ridica un altar Dumnezeului, care m-a ascultat în ziua necazului meu, și care a fost cu mine în călătoria, pe care am făcut-o."

Gen 32.7-24;Gen 28.20;Gen 31.3-42;

4Ei au dat lui Iacov toți dumnezeii străini, care erau în mâinile lor, și cerceii pe care-i purtau în urechi. Iacov i-a îngropat în pământ sub stejarul de lângă Sihem.

Osea 2.13;Ios 24.26;Jud 9.6;

5Apoi au plecat. Groaza lui Dumnezeu s-a răspândit peste cetățile, care-i înconjurau, așa că locuitorii lor n-au urmărit pe fiii lui Iacov.

Ex 15.16;Ex 23.27;Ex 34.24;Deut 11.25;Ios 2.9;Ios 5.1;1Sam 14.15;2Cron 14.14;

6Iacov și toți cei ce erau cu el, au ajuns la Luz, adică Betel, în țara Canaan.

Gen 28.19-22;

7A zidit acolo un altar, și a numit locul acela: "El-Betel" (Dumnezeul Betelului), căci acolo i se descoperise Dumnezeu, când fugea de fratele său.

Ecl 5.4;Gen 28.13;

8Debora, doica Rebecii, a murit; și a fost îngropată mai jos de Betel, sub stejarul căruia i s-a pus numele: "Stejarul jalei."

Gen 24.59;

9Dumnezeu S-a arătat iarăși lui Iacov, după întoarcerea lui din Padan-Aram, și l-a binecuvântat.

Osea 12.4;

10Dumnezeu i-a zis: "Numele tău este Iacov; dar nu te vei mai chema Iacov, ci numele tău va fi Israel." Și i-a pus numele Israel.

Gen 17.5;Gen 32.28;

11Dumnezeu i-a zis: "Eu sunt Dumnezeul Cel Atotputernic. Crește și înmulțește-te; un neam și o mulțime de neamuri se vor naște din tine, și chiar împărați vor ieși din coapsele tale.

Gen 17.1;Gen 48.3-4;Ex 6.3;Gen 17.5-6.16;Gen 28.3;Gen 48.4;

12Ție îți voi da țara pe care am dat-o lui Avraam și lui Isaac, și voi da țara aceasta seminței tale după tine."

Gen 12.7;Gen 13.15;Gen 26.3-4;Gen 28.13;

13Dumnezeu S-a înălțat de la el, în locul unde îi vorbise.

Gen 17.22;

14Și Iacov a ridicat un stâlp de aducere aminte în locul unde îi vorbise Dumnezeu, un stâlp de piatră, pe care a adus o jertfă de băutură, și a turnat untdelemn.

Gen 28.18;

15Iacov a numit locul unde îi vorbise Dumnezeu, Betel.

Gen 28.19;

Moartea Rahelei.

16Apoi au plecat din Betel; și mai era o depărtare bunicică până la Efrata, când Rahelei i-au venit durerile nașterii. A avut o naștere grea;

17și în timpul durerilor nașterii, moașa i-a zis: "Nu te teme, căci mai ai un fiu!"

Gen 30.24;1Sam 4.20;

18Și pe când își dădea ea sufletul, căci trăgea să moară, i-a pus numele Ben-Oni (Fiul durerii mele): dar tatăl său l-a numit Beniamin (Fiul dreptei).

19Rahela a murit, și a fost îngropată pe drumul care duce la Efrata, sau Betleem.

Gen 48.7;Rut 1.2;Rut 4.11;Mic 5.2;Mat 2.6;

20Iacov a ridicat un stâlp pe mormântul ei: acesta este stâlpul de pe mormântul Rahelei, care este și azi.

1Sam 10.2;2Sam 18.18;

Fiii lui Iacov.

21Israel a plecat mai departe; și și-a întins cortul dincolo de Migdal-Eder.

Mic 4.8;

22Pe când locuia Israel în ținutul acesta, Ruben s-a dus și s-a culcat cu Bilha, țiitoarea tatălui său. Și Israel a aflat.

Gen 49.4;1Cron 5.1;2Sam 16.22;2Sam 20.3;

23Fiii Leii: Ruben, întâiul născut al lui Iacov, Simeon, Levi, Iuda, Isahar, și Zabulon. -

Gen 46.8;Ex 1.2;

24Fiii Rahelii: Iosif și Beniamin.

25Fiii Bilhei, roaba Rahelii: Dan și Neftali. -

26Fiii Zilpei, roaba Leii: Gad și Așer. Aceștia sunt fiii lui Iacov, care i s-au născut în Padan-Aram.

Moartea lui Isaac.

27Iacov a ajuns la tatăl său Isaac, la Mamre la Chiriat-Arba, care este tot una cu Hebronul, unde locuiseră ca străini Avraam și Isaac.

Gen 13.18;Gen 23.2-19;Ios 14.15;Ios 15.13;

28Zilele vieții lui Isaac au fost de o sută optzeci de ani.

29Isaac și-a dat duhul și a murit, și a fost adăugat la poporul său, bătrân și sătul de zile. Fiii săi Esau și Iacov l-au îngropat.

Gen 15.15;Gen 25.8;Gen 25.9;Gen 49.31;

Esau se așează în Seir.

## 1 6 12 18 24 30 < 36 > 38 39 40 41 42 48 50

1Iată spița neamului lui Esau, adică Edom.

Gen 25.30;

2Esau și-a luat neveste dintre fetele Canaanului pe: Ada, fata Hetitului Elon, pe Oholibama, fata Anei, fata Hevitului Țibeon,

Gen 26.34;Gen 36.25;

3și pe Basmat, fata lui Ismael, sora lui Nebaiot. -

Gen 28.9;

4Ada a născut lui Esau pe Elifaz; Basmat a născut pe Reuel;

5și Oholibama a născut pe Ieuș, Iaelam și Core. Aceștia sunt fiii lui Esau, care i s-au născut în țara Canaan. -

6Esau și-a luat nevestele, fiii și fiicele, toată lumea din casă, turmele, toate vitele, și toată averea pe care și-o agonisise în țara Canaan, și s-a dus într-o altă țară, departe de fratele său Iacov.

7Căci bogățiile lor erau prea mari ca să poată locui împreună, și ținutul în care locuiau ca străini nu le mai putea ajunge din pricina turmelor lor.

Gen 13.6-11;Gen 17.8;Gen 28.4;

8Esau s-a așezat în muntele Seir. Esau înseamnă Edom.

Gen 32.3;Deut 2.5;Ios 24.4;Gen 36.1;

Urmașii lui Esau.

9Iată spița neamului lui Esau, tatăl Edomiților, în muntele Seir.

10Iată numele fiilor lui Esau: Elifaz, fiul Adei, nevasta lui Esau; Reuel, fiul Basmatei, nevasta lui Esau. -

1Cron 1.25;

11Fiii lui Elifaz au fost: Teman, Omar, Țefo, Gaetam și Chenaz.

12Și Timna era țiitoarea lui Elifaz, fiul lui Esau; ea a născut lui Elifaz pe Amalec. Aceștia sunt fiii Adei, nevasta lui Esau.

Ex 17.8-14;Num 24.20;1Sam 15.2;

13Iată fiii lui Reuel: Nahat, Zerah, Șama și Miza. Aceștia sunt fiii Basmatei, nevasta lui Esau. -

14Iată fiii Oholibamei, fata Anei, fata lui Țibeon, nevasta lui Esau: Ea a născut lui Esau pe Ieuș, Iaelam și Core.

15Iată căpeteniile semințiilor ieșite din fiii lui Esau. - Iată fiii lui Elifaz, întâiul născut al lui Esau: căpetenia Teman, căpetenia Omar, căpetenia Țefo, căpetenia Chenaz,

16căpetenia Core, căpetenia Gaetam, căpetenia Amalec. Aceștia sunt căpeteniile ieșite din Elifaz, în țara Edom. Aceștia sunt fiii Adei. -

17Iată fiii lui Reuel, fiul lui Esau: căpetenia Nahat, căpetenia Zerah, căpetenia Șama, căpetenia Miza. Aceștia sunt căpeteniile ieșite din Reuel, în țara Edom. Aceștia sunt fiii Basmatei, nevasta lui Esau.

18Iată fiii Oholibamei, nevasta lui Esau: căpetenia Ieuș, căpetenia Iaelam, căpetenia Core. Aceștia sunt căpeteniile ieșite din Oholibama, fata Anei, nevasta lui Esau.

19Aceștia sunt fiii lui Esau, și aceștia sunt căpeteniile semințiilor lor. Esau înseamnă Edom.

Urmașii lui Seir.

20Iată fiii lui Seir, Horitul, vechii locuitori ai țării: Lotan, Șobal, Țibeon, Ana,

1Cron 1.38;Gen 14.6;Deut 2.12-22;

21Dișon, Ețer și Dișan. Aceștia sunt căpeteniile Horiților, fiii lui Seir, în țara Edom. -

22Fiii lui Lotan au fost: Hori și Hemam. Sora lui Lotan a fost Timna.

23Iată fiii lui Șobal: Alvan, Manahat, Ebal, Șefo și Onam. -

24Iată fiii lui Țibeon: Aia și Ana. Ana acesta a găsit izvoarele calde în pustie, când păștea măgarii tatălui său Țibeon.

25Iată fiii lui Ana: Dișon și Oholibama, fata lui Ana. -

26Iată fiii lui Dișon: Hemdan, Eșban, Itran și Cheran. -

27Iată fiii lui Ețer: Bilhan, Zaavan și Acan. -

28Iată fiii lui Dișan: Uț și Aran.

29Iată căpeteniile Horiților: căpetenia Lotan, căpetenia Șobal, căpetenia Țibeon, căpetenia Ana,

30căpetenia Dișon, căpetenia Ețer, căpetenia Dișan. Aceștia sunt căpeteniile Horiților, căpeteniile pe care le-au avut în țara lui Seir.

Împărații Edomului.

31Iată împărații care au împărățit în țara Edom, înainte de a împărăți un împărat peste copiii lui Israel. -

1Cron 1.43;

32Bela, fiul lui Beor, a împărățit peste Edom; și numele cetății lui era Dinhaba. -

33Bela a murit; și în locul lui a împărățit Iobab, fiul lui Zerah din Boțra. -

34Iobab a murit; și în locul lui, a împărățit Hușam, din țara Temaniților. -

35Hușam a murit; și, în locul lui, a împărățit Hadad, fiul lui Bedad. El a bătut pe Madian în câmpia Moabului. Numele cetății lui era Avit.

36Hadad a murit; și, în locul lui, a împărățit Samla, din Masreca.

37Samla a murit; și, în locul lui, a împărățit Saul, din Rehobot pe Râul.

38Saul a murit; și, în locul lui a împărățit Baal-Hanan, fiul lui Acbor.

39Baal-Hanan, fiul lui Acbor, a murit; și, în locul lui a împărățit Hadar. Numele cetății lui era Pau; și numele nevestei lui era Mehetabeel, fata lui Matred, fata lui Mezahab.

1Cron 1.50;

40Iată numele căpeteniilor ieșite din Esau, după semințiile lor, după ținuturile lor, și după numele lor: căpetenia Timna, căpetenia Alva, căpetenia Ietet,

1Cron 1.51;

41căpetenia Oholibama, căpetenia Ela, căpetenia Pinon,

42căpetenia Chenaz, căpetenia Teman, căpetenia Mibțar,

43căpetenia Magdiel, căpetenia Iram. Aceștia sunt căpeteniile lui Edom, după locuințele lor, în țara, pe care o aveau. Acesta este Esau, tatăl Edomiților.

Iosif vândut de frații săi.

## 1 6 12 18 24 30 < 37 > 42 48 50

1Iacov a locuit în țara Canaan, unde locuise ca străin tatăl său.

Gen 17.8;Gen 23.4;Gen 28.4;Gen 36.7;Evr 11.9;

2Iată istoria lui Iacov. Iosif, la vârsta de șaptesprezece ani, păștea oile cu frații lui; băiatul acesta era cu fiii Bilhei și cu fiii Zilpei, nevestele tatălui său. Și Iosif spunea tatălui lor vorbele lor cele rele.

1Sam 2.22-24;

3Israel iubea pe Iosif mai mult decât pe toți ceilalți fii ai săi, pentru că îl născuse la bătrânețe; și i-a făcut o haină pestriță (Sau: O haină lungă cu mâneci.).

Gen 44.20;

4Frații lui au văzut că tatăl lor îl iubea mai mult decât pe ei toți, și au început să-l urască. Nu puteau să-i spună nici o vorbă prietenească.

Gen 27.41;Gen 49.23;

5Iosif a visat un vis, și l-a istorisit fraților săi, care l-au urât și mai mult.

6El le-a zis: "Ia ascultați ce vis am visat!

7Noi eram la legatul snopilor în mijlocul câmpului; și iată că snopul meu s-a ridicat și a stat în picioare; iar snopii voștri l-au înconjurat, și s-au aruncat cu fața la pământ înaintea lui."

Gen 42.6-9;Gen 43.26;Gen 44.14;

8Frații lui i-au zis: "Doar n-ai să împărățești tu peste noi? Doar n-ai să ne cârmuiești tu pe noi?" Și l-au urât și mai mult, din pricina visurilor lui și din pricina cuvintelor lui.

9Iosif a mai visat un alt vis, și l-a istorisit fraților săi. El a zis: "Am mai visat un vis! Soarele, luna, și unsprezece stele se aruncau cu fața la pământ înaintea mea."

Gen 46.29;

10L-a istorisit tatălui său și fraților săi. Tatăl său l-a mustrat, și i-a zis: "Ce înseamnă visul acesta, pe care l-ai visat? Nu cumva vom veni, eu, mama ta și frații tăi, să ne aruncăm cu fața la pământ înaintea ta?"

Gen 27.29;

11Frații săi au început să-l pizmuiască; dar tatăl său a ținut minte lucrurile acestea.

Fapt 7.9;Dan 7.28;Luc 2.19-51;

12Frații lui Iosif se duseseră la Sihem, ca să pască oile tatălui lor.

13Israel a zis lui Iosif: "Frații tăi pasc oile la Sihem! Vino, căci vreau să te trimit la ei." "Iată-mă, sunt gata", a răspuns el.

14Israel i-a zis: "Du-te, rogu-te, și vezi dacă frații tăi sunt sănătoși, și dacă oile sunt bine; și adu-mi vești." L-a trimis astfel din valea Hebronului și Iosif a ajuns la Sihem.

Gen 35.27;

15Pe când rătăcea pe câmp, l-a întâlnit un om. Omul acela l-a întrebat: "Ce cauți?"

16"Caut pe frații mei", a răspuns Iosif; "spune-mi, te rog, unde pasc ei oile?"

Cânt 1.7;

17Și omul acela a zis: "Au plecat de aici; căci i-am auzit spunând: "Haidem la Dotan." Iosif s-a dus după frații săi, și i-a găsit la Dotan.

2Împ 6.13;

18Ei l-au zărit de departe, și până să se apropie de ei, s-au sfătuit să-l omoare."

1Sam 19.1;Ps 31.13;Ps 37.12-32;Ps 94.21;Mat 27.1;Mat 27.1;Marc 14.1;Ioan 11.53;Fapt 23.12;

19Ei au zis unul către altul: "Iată că vine făuritorul de visuri!

20Veniți acum, să-l omorâm și să-l aruncăm într-una din aceste gropi; vom spune că l-a mâncat o fiară sălbatică, și vom vedea ce se va alege de visurile lui."

Prov 1.11-16;Prov 6.17;Prov 27.4;

21Ruben a auzit lucrul acesta, și l-a scos din mâinile lor. El a zis: "Să nu-i luăm viața!"

Gen 42.22;

22Ruben le-a zis: "Să nu vărsați sânge; ci mai bine aruncați-l în groapa aceasta care este în pustie, și nu puneți mâna pe el." Căci avea de gând să-l scape din mâinile lor, și să-l aducă înapoi la tatăl său.

23Când a ajuns Iosif la frații săi, aceștia l-au dezbrăcat de haina lui, de haina cea pestriță, pe care o avea pe el.

24L-au luat și l-au aruncat în groapă. Groapa aceasta era goală: nu era apă în ea.

25"Apoi au șezut să mănânce. Ridicându-și ochii, au văzut o ceată de Ismaeliți venind din Galaad; cămilele lor erau încărcate cu tămâie, cu leac alinător și smirnă, pe care le duceau în Egipt.

Prov 30.20;Amos 6.6;Gen 37.28;Gen 37.36;Ier 8.22;

26Atunci Iuda a zis fraților săi: "Ce vom câștiga să ucidem pe fratele nostru și să-i ascundem sângele?

Gen 4.10;Gen 37.20;Iov 16.18;

27Veniți mai bine să-l vindem Ismaeliților, și să nu punem mâna pe el, căci este fratele nostru, carne din carnea noastră." Și frații lui l-au ascultat.

1Sam 18.17;Gen 42.21;Gen 29.14;

28La trecerea negustorilor madianiți, au tras și au scos pe Iosif afară din groapă, și l-au vândut cu douăzeci de sicli de argint Ismaeliților, care l-au dus în Egipt.

Jud 6.3;Gen 45.4-5;Ps 105.17;Fapt 7.9;Mat 27.9;

Jalea lui Iacov.

29Ruben s-a întors la groapă; și iată că Iosif nu mai era în groapă. El și-a rupt hainele,

Iov 1.20;

30s-a întors la frații săi, și a zis: "Băiatul nu mai este! Ce mă voi face eu?"

Gen 42.13-36;Ier 31.15;

31Ei au luat atunci haina lui Iosif; și junghiind un țap, i-au muiat haina în sânge.

Gen 37.23;

32Au trimis tatălui lor haina cea pestriță, punând să-i spună: "Iată ce am găsit! Vezi dacă este haina fiului tău sau nu."

33Iacov a cunoscut-o, și a zis: "Este haina fiului meu! O fiară sălbatică l-a mâncat! Da, Iosif a fost făcut bucăți!"

Gen 37.20;Gen 44.28;

34Și și-a rupt hainele, și-a pus un sac pe coapse, și a jelit multă vreme pe fiul său.

Gen 37.29;2Sam 3.31;

35Toți fiii și toate fiicele lui au venit ca să-l mângâie; dar el nu voia să primească nici o mângâiere, ci zicea: "Plângând mă voi pogorî la fiul meu în locuința morților." Și plângea astfel pe fiul său.

2Sam 12.17;Gen 42.38;Gen 44.29-31;

36Madianiții l-au vândut în Egipt lui Potifar, un dregător al lui Faraon, și anume căpetenia străjerilor.

Gen 39.1;

Iuda și Tamar.

## 1 6 12 18 24 30 36 < 38 > 42 48 50

1În vremea aceea, Iuda a părăsit pe frații săi, și a tras la un om din Adulam, numit Hira.

Gen 19.3;2Împ 4.8;

2Acolo, Iuda a văzut pe fata unui Canaanit, numit Șua; a luat-o de nevastă, și s-a culcat cu ea.

Gen 34.2;1Cron 2.3;

3Ea a rămas însărcinată, și a născut un fiu, pe care l-a numit Er.

Gen 46.12;Num 26.19;

4A rămas iarăși însărcinată, și a mai născut un fiu, căruia i-a pus numele Onan.

Gen 46.12;Num 26.19;

5A mai născut iarăși un fiu, căruia i-a pus numele Șela; Iuda era la Czib, când a născut ea.

Gen 46.12;Num 26.20;

6Iuda a luat întâiului său născut Er, o nevastă numită Tamar.

Gen 21.21;

7Er, întâiul născut al lui Iuda, era rău înaintea Domnului; și Domnul l-a omorât.

Gen 46.12;Num 26.19;1Cron 2.3;

8Atunci Iuda a zis lui Onan: "Du-te la nevasta fratelui tău, ia-o de nevastă, ca cumnat, și ridică sămânță fratelui tău."

Deut 25.5;Mat 22.24;

9Onan, știind că sămânța aceasta n-are să fie a lui, vărsa sămânța pe pământ ori de câte ori se culca cu nevasta fratelui său, ca să nu dea sămânță fratelui său.

Deut 25.6;

10Ce făcea el n-a plăcut Domnului, care l-a omorât și pe el.

Gen 46.12;Num 26.19;

11Atunci Iuda a zis nurorii sale Tamar: "Rămâi văduvă în casa tatălui tău, până va crește fiul meu Șela." Zicea așa ca să nu moară și Șela ca frații lui. Tamar s-a dus, și a locuit în casa tatălui ei.

Rut 1.13;Lev 22.13;

Păcătuirea lui Iuda cu Tamar.

12Au trecut multe zile, și fata lui Șua, nevasta lui Iuda, a murit. După ce au trecut zilele de jale, Iuda s-a suit la Timna, la cei ce-i tundeau oile, el și prietenul său Hira, Adulamitul.

2Sam 13.39;Ios 15.10-57;Jud 14.1;

13Au dat de veste Tamarei despre lucrul acesta, și i-au zis: "Iată că socrul tău se suie la Timna, ca să-și tundă oile."

14Atunci ea și-a lepădat hainele de văduvă, s-a acoperit cu o maramă, s-a îmbrăcat în alte haine, și a șezut jos la intrarea în Enaim, pe drumul care duce la Timna; căci vedea că Șela se făcuse mare, și ea nu-i fusese dată de nevastă.

Prov 7.12;Gen 38.11-26;

15Iuda a văzut-o, și a luat-o drept curvă, pentru că își acoperise fața.

16S-a abătut la ea din drum, și a zis: "Lasă-mă să mă culc cu tine!" Căci n-a cunoscut-o că era nora sa. Ea a zis: "Ce-mi dai ca să te culci cu mine?"

17El a răspuns: "Am să-ți trimit un ied din turma mea." Ea a zis: "Îmi dai un zălog, până îl vei trimite?"

Ezec 16.33;Gen 38.20;

18El a răspuns: "Ce zălog să-ți dau?" Ea a zis: "Inelul tău, lanțul tău, și toiagul pe care-l ai în mână." El i le-a dat. Apoi s-a culcat cu ea; și ea a rămas însărcinată de la el.

Gen 38.25;

19Ea s-a sculat, și a plecat; și-a scos mahrama și s-a îmbrăcat iarăși în hainele de văduvă.

Gen 38.14;

20Iuda a trimis iedul prin prietenul său Adulamitul, ca să scoată zălogul din mâinile femeii. Dar acesta n-a găsit-o.

21A întrebat pe oamenii locului, și a zis: "Unde este curva aceea, care stătea aici la Enaim, pe drum?" Ei au răspuns: "N-a fost nici o curvă aici."

22Adulamitul s-a întors la Iuda, și i-a spus: "N-am găsit-o; și chiar oamenii de acolo au zis: "N-a fost nici o curvă aici."

23Iuda a zis: "Țină ce a luat, numai să nu ne facem de râs. Iată, am trimis iedul acesta, și n-ai găsit-o."

24Cam după trei luni, au venit și au spus lui Iuda: "Tamar, nora ta, a curvit, și a rămas chiar însărcinată în urma curvirii ei." Și Iuda a zis: "Scoateți-o afară ca să fie arsă."

Jud 19.2;Lev 21.9;Deut 22.21;

25După ce au scos-o afară, ea a trimis să spună socrului său: "De la omul acela, ale cui sunt lucrurile acestea, am rămas eu însărcinată; vezi, te rog, al cui este inelul acesta, lanțurile acestea, și toiagul acesta."

Gen 37.32;Gen 38.18;

26Iuda le-a cunoscut, și a zis: "Ea este mai puțin vinovată decât mine, fiindcă n-am dat-o de nevastă fiului meu Șela." Și nu s-a mai împreunat cu ea de atunci.

Gen 37.33;1Sam 24.17;Gen 38.14;Iov 34.31-32;

27Când i-a venit vremea să nască, iată că în pântecele ei erau doi gemeni.

28Și în timpul nașterii, unul a scos mâna înainte; moașa i-a apucat mâna, și a legat-o cu un fir roșu, zicând: "Acesta a ieșit cel dintâi."

29Dar el a tras mâna înapoi, și a ieșit fratele său. Atunci moașa a zis: "Ce spărtură ai făcut!" De aceea i-a pus numele Pereț (Spărtură).

Gen 46.12;Num 26.20;1Cron 2.4;Mat 1.3;

30În urmă a ieșit fratele lui, care avea firul roșu la mână; de aceea i-au pus numele Zerah (Cărămiziu).

Iosif în Egipt.

## 1 6 12 18 24 30 36 < 39 > 42 48 50

1Iosif a fost dus în Egipt; și Potifar, dregătorul lui Faraon, căpetenia străjerilor, un Egiptean, l-a cumpărat de la Ismaeliții care-l aduseseră acolo.

Gen 37.36;Ps 105.17;Gen 37.28;

2Domnul a fost cu Iosif, așa că toate îi mergeau bine; el locuia în casa stăpânului său, Egipteanul.

Gen 39.21;Gen 21.22;Gen 26.24-28;Gen 28.15;1Sam 16.18;1Sam 18.14-28;Fapt 7.9;

3Stăpânul lui a văzut că Domnul era cu el, și că Domnul făcea să-i meargă bine ori de ce se apuca.

Ps 1.3;

4Iosif a căpătat mare trecere înaintea stăpânului său, care l-a luat în slujba lui, l-a pus mai mare peste casa lui, și i-a încredințat tot ce avea.

Gen 18.3;Gen 19.19;Gen 39.21;Gen 24.2;

5De îndată ce Potifar l-a pus mai mare peste casa lui și peste tot ce avea, Domnul a binecuvântat casa Egipteanului, din pricina lui Iosif; și binecuvântarea Domnului a fost peste tot ce avea el, fie acasă, fie la câmp.

Gen 30.27;

6Egipteanul a lăsat pe mâinile lui Iosif tot ce avea, și n-avea altă grijă decât să mănânce și să bea. Dar Iosif era frumos la statură, și plăcut la chip.

1Sam 16.12;

Fecioria lui Iosif.

7După câtăva vreme, s-a întâmplat că nevasta stăpânului său a pus ochii pe Iosif, și a zis: "Culcă-te cu mine!"

2Sam 13.11;

8El n-a voit, și a zis nevestei stăpânului său: "Vezi că stăpânul meu nu-mi cere socoteala de nimic din casă, și mi-a dat pe mână tot ce are.

9El nu este mai mare decât mine în casa aceasta, și nu mi-a oprit nimic, afară de tine, pentru că ești nevasta lui. Cum aș putea să fac eu un rău atât de mare și să păcătuiesc împotriva lui Dumnezeu?"

Prov 6.29-32;Gen 20.6;Lev 6.2;2Sam 12.13;Ps 51.4;

10Măcar că ea vorbea în toate zilele lui Iosif, el n-a voit să se culce și să se împreune cu ea.

11Într-o zi, când intrase în casă, ca să-și facă lucrul, și când nu era acolo nici unul din oamenii casei,

12ea l-a apucat de haină, zicând: "Culcă-te cu mine!" El i-a lăsat haina în mână, și a fugit afară din casă.

Prov 7.13;

13Când a văzut ea că-i lăsase haina în mână, și fugise afară,

14a chemat oamenii din casă, și le-a zis: "Vedeți, ne-a adus un Evreu ca să-și bată joc de noi! Omul acesta a venit la mine ca să se culce cu mine, dar eu am țipat în gura mare.

15Și, când a văzut că ridic glasul și strig, și-a lăsat haina lângă mine și a fugit afară."

16Și a pus haina lui Iosif lângă ea până s-a întors acasă stăpânul lui.

17Atunci i-a vorbit astfel: "Robul acela evreu, pe care ni l-ai adus, a venit la mine ca să-și bată joc de mine.

Ex 23.1;Ps 120.3;

18Și cum am ridicat glasul și am țipat, și-a lăsat haina lângă mine, și a fugit afară."

19După ce a auzit cuvintele nevestei sale, care-i zicea: "Iată ce mi-a făcut robul tău", stăpânul lui Iosif s-a mâniat foarte tare.

Prov 6.34-35;

20A luat pe Iosif, și l-a aruncat în temniță în locul unde erau închiși întemnițații împăratului; și astfel Iosif a stat acolo, în temniță.

Ps 105.18;1Pet 2.19;Gen 40.3-15;Gen 41.14;

Iosif în temniță.

21Domnul a fost cu Iosif, și Și-a întins bunătatea peste el. L-a făcut să capete trecere înaintea mai marelui temniței.

Ex 3.21;Ex 11.3;Ex 12.36;Ps 106.46;Prov 16.7;Dan 1.9;Fapt 7.9-10;

22Și mai marele temniței a pus sub privegherea lui pe toți întemnițații care erau în temniță. Și nimic nu se făcea acolo decât prin el.

Gen 40.3-4;

23Mai marele temniței nu se mai îngrijea de nimic din ce avea Iosif în mână, pentru că Domnul era cu el. Și Domnul îi dădea izbândă în tot ce făcea.

Gen 39.2-3;

Iosif tâlcuiește visurile în temniță.

## 1 6 12 18 24 30 36 < 40 > 42 48 50

1După câtăva vreme, s-a întâmplat că paharnicul și pitarul împăratului Egiptului au supărat pe stăpânul lor, împăratul Egiptului.

Neem 1.11;

2Faraon s-a mâniat pe cei doi dregători ai săi: pe mai marele paharnicilor și pe mai marele pitarilor.

Prov 16.14;

3Și i-a pus sub pază în casa căpeteniei străjerilor, în temniță, în locul unde fusese închis Iosif.

Gen 39.20-23;

4Căpetenia străjerilor i-a pus sub privegherea lui Iosif, care făcea de slujbă lângă ei; și au stat mai multă vreme în temniță.

5Paharnicul și pitarul împăratului Egiptului, care erau închiși în temniță, au visat într-o noapte amândoi câte un vis, și anume fiecare câte un vis, care putea să capete o tălmăcire deosebită.

6Iosif, când a venit dimineața la ei, s-a uitat la ei; și i-a văzut triști.

7Atunci a întrebat pe dregătorii lui Faraon, care erau cu el în temnița stăpânului său, și le-a zis: "Pentru ce aveți o față așa de posomorâtă azi?"

8Ei i-au răspuns: "Am visat un vis, și nu este nimeni care să-l tălmăcească." Iosif le-a zis: "Tălmăcirile sunt ale lui Dumnezeu. Istorisiți-mi dar visul vostru."

Gen 41.15;Gen 41.16;Dan 2.11-47;

9Mai marele paharnicilor și-a istorisit lui Iosif visul, și i-a zis: "În visul meu, se făcea că înaintea mea era o viță.

10Vița aceasta avea trei mlădițe. Când a început să dea lăstari, i s-a deschis floarea, și ciorchinele au făcut struguri copți.

11Paharul lui Faraon era în mâna mea. Eu am luat strugurii, i-am stors în paharul lui Faraon, și am pus paharul în mâna lui Faraon."

12Iosif i-a zis: "Iată tălmăcirea visului. Cele trei mlădițe sunt trei zile.

Gen 40.18;Gen 41.12-52;Jud 7.14;Dan 2.36;Dan 4.19;Gen 41.26;

13Peste trei zile Faraon te va scoate din temniță, te va pune iarăși în slujba ta, și vei pune iarăși paharul în mâna lui Faraon, cum obișnuiai mai înainte, când erai paharnicul lui.

2Împ 25.27;Ps 3.3;Ier 52.31;

14Dar adu-ți aminte și de mine, când vei fi fericit, și arată, rogu-te, bunătate față de mine; pune o vorbă bună pentru mine la Faraon, și scoate-mă din casa aceasta.

Luc 23.42;Ios 2.12;1Sam 20.14-15;2Sam 9.1;1Împ 2.7;

15Căci am fost luat cu sila din țara Evreilor, și chiar aici n-am făcut nimic ca să fiu aruncat în temniță."

Gen 39.20;

16Mai marele pitarilor, văzând că Iosif dăduse o tălmăcire îmbucurătoare, a zis: "Iată, și în visul meu, se făcea că port trei coșuri cu pâine albă pe capul meu.

17În coșul de deasupra de tot erau tot felul de bucate pentru Faraon: prăjituri coapte în cuptor; și păsările mâncau din coșul care era deasupra de tot pe capul meu."

18Iosif a răspuns, și a zis: "Iată-i tălmăcirea. Cele trei coșuri sunt trei zile.

Gen 40.12;

19Peste trei zile, Faraon îți va lua capul, te va spânzura de un lemn, și carnea ți-o vor mânca păsările."

Gen 40.13;

20A treia zi, era ziua nașterii lui Faraon. El a dat un ospăț tuturor slujitorilor săi; și a scos afară din temniță pe mai marele paharnicilor și pe mai marele pitarilor, în fața slujitorilor săi:

Mat 14.6;Marc 6.21;Gen 40.13-19;Mat 25.19;

21pe mai marele paharnicilor l-a pus iarăși în slujba lui de paharnic, ca să pună paharul în mâna lui Faraon;

Gen 40.13;Neem 2.1;

22iar pe mai marele pitarilor l-a spânzurat, după tălmăcirea pe care le-o dăduse Iosif.

Gen 40.19;

23Mai marele paharnicilor nu s-a mai gândit însă la Iosif. L-a uitat.

Iov 19.14;Ps 31.12;Ecl 9.15-16;Amos 6.6;

Iosif tâlcuiește visurile lui Faraon.

## 1 6 12 18 24 30 36 < 41 > 48 50

1După doi ani, Faraon a visat un vis. I se părea că stătea lângă râu (Nil).

2Și iată că șapte vaci frumoase la vedere și grase la trup s-au suit din râu, și au început să pască prin mlaștini.

3După ele s-au mai suit din râu alte șapte vaci urâte la vedere și slabe la trup, și s-au așezat lângă ele pe marginea râului.

4Vacile urâte la vedere și slabe la trup au mâncat pe cele șapte vaci frumoase la vedere și grase la trup. Și Faraon s-a trezit.

5A adormit din nou, și a visat un al doilea vis. Se făcea că șapte spice de grâu grase și frumoase au crescut pe același pai.

6Și după ele au răsărit alte șapte spice slabe și arse de vântul de răsărit.

7Spicele slabe au înghițit pe cele șapte spice grase și pline. Și Faraon s-a trezit. Iată visul.

8Dimineața, Faraon s-a tulburat, și a trimis să cheme pe toți magii și pe toți înțelepții Egiptului. Le-a istorisit visurile lui. Dar nimeni n-a putut să le tălmăcească lui Faraon.

Dan 2.1;Dan 4.5-19;Ex 7.11-22;Isa 29.14;Dan 1.20;Dan 2.2;Dan 4.7;Mat 2.1;

9Atunci mai marele paharnicilor a luat cuvântul, și a zis lui Faraon: "Mi-aduc aminte astăzi de greșeala mea.

10Faraon se mâniase pe slujitorii lui; și mă aruncase în temniță, în casa căpeteniei străjerilor, pe mine și pe mai marele pitarilor.

Gen 40.2-3;Gen 39.20;

11Amândoi am visat câte un vis în aceeași noapte; și anume, fiecare din noi a visat un vis, care a primit o tălmăcire deosebită.

Gen 40.5;

12Era acolo cu noi un tânăr Evreu, rob al căpeteniei străjerilor. I-am istorisit visurile noastre, și el ni le-a tălmăcit, și ne-a spus întocmai ce înseamnă visul fiecăruia.

Gen 37.36;Gen 40.12;

13Lucrurile s-au întâmplat întocmai după tălmăcirea pe care ne-o dăduse el. Pe mine Faraon m-a pus iarăși în slujba mea, iar pe mai marele pitarilor l-a spânzurat."

Gen 40.22;

14Faraon a trimis să cheme pe Iosif. L-au scos în grabă din temniță. Iosif s-a ras, și-a schimbat hainele, și s-a dus la Faraon.

Ps 105.20;Dan 2.25;1Sam 2.8;Ps 113.7-8;

15Faraon a zis lui Iosif: "Am visat un vis. Nimeni nu l-a putut tălmăci; și am aflat că tu tălmăcești un vis, îndată după ce l-ai auzit."

Gen 41.12;Ps 25.14;Dan 5.16;

16Iosif a răspuns lui Faraon: "Nu eu! Dumnezeu este Acela care va da un răspuns prielnic lui Faraon!"

Dan 2.30;Fapt 3.12;2Cor 3.5;Gen 40.8;Dan 2.22-28;Dan 2.47;Dan 4.2;

17Faraon a început să istorisească atunci lui Iosif: "În visul meu, se făcea că stăteam pe malul râului.

Gen 41.1;

18Și deodată șapte vaci grase la trup și frumoase la chip s-au suit din râu, și au început să pască prin mlaștini.

19După ele s-au suit alte șapte vaci, slabe, foarte urâte la chip, și sfrijite: n-am mai văzut altele așa de urâte în toată țara Egiptului.

20Vacile cele sfrijite și slabe au mâncat pe cele șapte vaci dintâi, care erau grase.

21Le-au înghițit, fără să se poată cunoaște că intraseră în pântecele lor; ba încă înfățișarea lor era tot așa de urâtă ca mai înainte. Și m-am deșteptat.

22Am mai văzut în vis șapte spice pline și frumoase, care creșteau pe același pai.

23Și după ele au răsărit șapte spice goale, slabe, arse de vântul de răsărit.

24Spicele slabe au înghițit pe cele șapte spice frumoase. Am spus aceste lucruri magilor, dar nimeni nu mi le-a putut tălmăci."

Gen 41.8;Dan 4.7;

25Iosif a zis lui Faraon: "Ce a visat Faraon înseamnă un singur lucru: Dumnezeu a arătat mai dinainte lui Faraon ce are să facă.

Dan 2.28-45;Apoc 4.1;

26Cele șapte vaci frumoase înseamnă șapte ani; și cele șapte spice frumoase înseamnă șapte ani: este un singur vis.

27Cele șapte vaci sfrijite și urâte, care se suiau după cele dintâi, înseamnă șapte ani; și cele șapte spice goale, arse de vântul de răsărit, vor fi șapte ani de foamete.

2Împ 8.1;

28Astfel, după cum am spus lui Faraon, Dumnezeu a arătat lui Faraon, ce are să facă.

Gen 41.25;

29Iată, vor fi șapte ani de mare belșug în toată țara Egiptului.

Gen 41.47;

30După ei vor veni șapte ani de foamete, așa că se va uita tot belșugul acesta în țara Egiptului, și foametea va topi țara.

Gen 41.54;Gen 47.13;

31Foametea aceasta care va urma va fi așa de mare că nu se va mai cunoaște belșugul în țară.

32Cât privește faptul că Faraon a visat visul de două ori, înseamnă că lucrul este hotărât din partea lui Dumnezeu, și că Dumnezeu se va grăbi să-l aducă la îndeplinire.

Num 23.19;Isa 46.10-11;

33Acum, Faraon să aleagă un om priceput și înțelept, și să-l pună în fruntea țării Egiptului.

34Faraon să pună prefecți în țară, ca să ridice o cincime din roadele Egiptului în timpul celor șapte ani de belșug.

Prov 6.6-8;

35Să se strângă toate bucatele din acești ani buni care au să vină; să se facă, la îndemâna lui Faraon, grămezi de grâu, provizii în cetăți, și să le păzească.

Gen 41.48;

36Bucatele acestea vor fi provizia țării, pentru cei șapte ani de foamete, care vor veni în țara Egiptului, pentru ca țara să nu fie prăpădită de foamete."

Gen 47.15-19;

Înălțarea lui Iosif.

37Cuvintele acestea au plăcut lui Faraon și tuturor slujitorilor lui.

Ps 105.19;Fapt 7.10;

38Și Faraon a zis slujitorilor săi: "Am putea noi oare să găsim un om ca acesta, care să aibă în el Duhul lui Dumnezeu?"

Num 27.18;Iov 32.8;Prov 2.6;Dan 4.8-18;Dan 5.11-14;Dan 6.3;

39Și Faraon a zis lui Iosif: "Fiindcă Dumnezeu ți-a făcut cunoscut toate aceste lucruri, nu este nimeni care să fie atât de priceput și atât de înțelept ca tine.

40Te pun mai mare peste casa mea, și tot poporul meu va asculta de poruncile tale. Numai scaunul meu de domnie mă va ridica mai presus de tine."

Ps 105.21-22;Fapt 7.10;

41Faraon a zis lui Iosif: "Uite, îți dau stăpânire peste toată țara Egiptului."

Dan 6.3;

42Faraon și-a scos inelul din deget, și l-a pus în degetul lui Iosif; l-a îmbrăcat cu haine de in subțire, și i-a pus un lanț de aur la gât.

Est 3.10;Est 8.2-8;Est 8.15;Dan 5.7-29;

43L-a suit în carul care venea după al lui, și strigau înaintea lui: "În genunchi!" Astfel i-a dat Faraon stăpânire peste toată țara Egiptului.

Est 6.9;Gen 42.6;Gen 45.8-26;Fapt 7.10;

44Și a mai zis lui Iosif: "Eu sunt Faraon! Dar fără tine nimeni nu va ridica mâna nici piciorul în toată țara Egiptului."

45Faraon a pus lui Iosif numele: Țafnat-Paeneah (Descoperitor de taine), și i-a dat de nevastă pe Asnat, fata lui Poti-Fera, preotul lui On. Și Iosif a pornit să cerceteze țara Egiptului.

46Iosif era în vârstă de treizeci de ani când s-a înfățișat înaintea lui Faraon, împăratul Egiptului, și a plecat de la Faraon și a străbătut toată țara Egiptului.

1Sam 16.21;1Împ 12.6-8;Dan 1.19;

47În timpul celor șapte ani de rod, pământul a dat bucate din belșug.

48Iosif a strâns toate bucatele din acești șapte ani de belșug în țara Egiptului. A făcut provizii în cetăți, punând în fiecare cetate bucatele de pe câmpul de primprejur.

49Iosif a strâns grâu, ca nisipul mării, atât de mult, că au încetat să-l mai măsoare, pentru că era fără măsură.

Gen 22.17;Jud 7.12;1Sam 13.5;Ps 78.27;

Iosif strânge bucate în Egipt.

50Înaintea anilor de foamete, i s-au născut lui Iosif doi fii, pe care i-a născut Asnat, fata lui Poti-Fera, preotul lui On.

Gen 46.20;Gen 48.5;

51Iosif a pus întâiului născut numele Manase (Uitare); "căci", a zis el, "Dumnezeu m-a făcut să uit toate necazurile mele și toată casa tatălui meu."

52Și celui de al doilea i-a pus numele Efraim (Rodire); "căci", a zis el, "Dumnezeu m-a făcut roditor în țara întristării mele."

Gen 49.22;

53Cei șapte ani de belșug care au fost în țara Egiptului, au trecut.

54Și au început să vină cei șapte ani de foamete, așa cum vestise Iosif. În toată țările era foamete; dar în toată țara Egiptului era pâine.

Ps 105.16;Fapt 7.11;Gen 41.30;

55Când a flămânzit, în sfârșit, toată țara Egiptului, poporul a strigat la Faraon să-i dea pâine. Faraon a spus tuturor Egiptenilor: "Duceți-vă la Iosif, și faceți ce vă va spune el."

56Foametea bântuia în toată țara. Iosif a deschis toate locurile cu provizii, și a vândut grâu Egiptenilor. Foametea creștea din ce în ce mai mult în țara Egiptului.

Gen 42.6;Gen 47.14-24;

57Și din toate țările venea lumea în Egipt, ca să cumpere grâu de la Iosif; căci în toate țările era foamete mare.

Deut 9.28;

Frații lui Iosif.

## 1 6 12 18 24 30 36 < 42 > 44 45 46 47 48 50

1Când a auzit Iacov că este grâu în Egipt, a zis fiilor săi: "Pentru ce stați și vă uitați unii la alții?"

Fapt 7.12;

2Și a zis: "Iată, aud că este grâu în Egipt; pogorâți-vă, și cumpărați-ne grâu de acolo, ca să trăim și să nu murim."

Gen 43.8;Ps 118.17;Isa 38.1;

3Zece frați ai lui Iosif s-au pogorât în Egipt, ca să cumpere grâu.

4Iacov n-a trimis cu ei pe Beniamin, fratele lui Iosif, de teamă să nu i se întâmple vreo nenorocire.

Gen 42.38;

5Fiii lui Israel au venit să cumpere și ei grâu, împreună cu cei ce veneau pentru același lucru; căci în Canaan era foamete.

Fapt 7.11;

Întâia călătorie a fiilor lui Iacov în Egipt.

6Iosif era mai mare în țară; el vindea grâu la tot poporul din țară. Frații lui Iosif au venit, și s-au aruncat cu fața la pământ înaintea lui.

Gen 41.41;Gen 37.7;

7Iosif, cum a văzut pe frații săi, i-a cunoscut; dar s-a făcut că le este străin, le-a vorbit aspru, și le-a zis: "De unde veniți?" Ei au răspuns: "Venim din țara Canaan, ca să cumpărăm merinde."

8Iosif a cunoscut pe frații săi, dar ei nu l-au cunoscut.

9Iosif și-a adus aminte de visurile, pe care le visase cu privire la ei, și le-a zis: "Voi sunteți iscoade; ați venit numai ca să cercetați locurile slabe ale țării."

Gen 37.5-9;

10Ei i-au răspuns: "Nu, domnul meu; robii tăi au venit să cumpere hrană.

11Noi toți suntem fiii aceluiași om; suntem oameni de treabă, robii tăi nu sunt iscoade."

12El le-a zis: "Ba nu; ați venit să cercetați locurile slabe ale țării."

13Ei au răspuns: "Noi, robii tăi, suntem doisprezece frați, fii ai aceluiași om, din țara Canaan; și iată, cel mai tânăr este azi cu tatăl nostru, iar unul nu mai este în viață."

Gen 37.30;Plâng 5.7;Gen 44.20;

14Iosif le-a zis: "V-am spus că sunteți iscoade.

15Iată cum veți fi încercați. Pe viața lui Faraon că nu veți ieși de aici până nu va veni fratele vostru cel tânăr!

1Sam 1.26;1Sam 17.55;

16Trimiteți pe unul din voi să aducă pe fratele vostru; iar voi, rămâneți la opreală. Cuvintele voastre vor fi puse astfel la încercare, și voi ști dacă adevărul este cu voi sau nu; altfel, pe viața lui Faraon că sunteți niște iscoade."

17Și i-a aruncat pe toți, trei zile în temniță.

18A treia zi, Iosif le-a zis: "Faceți lucrul acesta, și veți trăi. Eu mă tem de Dumnezeu!

Lev 25.43;Neem 5.15;

19Dacă sunteți oameni de treabă, să rămână unul din frații voștri închis în temnița voastră; iar ceilalți plecați, luați grâu ca să vă hrăniți familiile,

20și aduceți-mi pe fratele vostru cel tânăr, pentru ca vorbele voastre să fie puse astfel la încercare și să scăpați de moarte." Și așa au făcut.

Gen 42.34;Gen 48.5;Gen 44.23;

21Ei au zis atunci unul către altul: "Da; am fost vinovați față de fratele nostru; căci am văzut neliniștea sufletului lui, când ne ruga, și nu l-am ascultat! Pentru aceea vine peste noi necazul acesta."

Iov 36.8-9;Osea 3.15;Prov 21.13;Mat 7.2;

22Ruben a luat cuvântul, și le-a zis: "Nu vă spuneam eu să nu faceți o astfel de nelegiuire față de băiatul acesta?" Dar n-ați ascultat. Acum iată că ni se cere socoteală pentru sângele lui."

Gen 37.21;Gen 9.5;1Împ 2.32;2Cron 24.22;Ps 9.12;Luc 11.50-51;

23Ei nu știau că Iosif îi înțelegea, căci vorbea cu ei printr-un tălmaci.

24Iosif a plecat la o parte de la ei, ca să plângă. În urmă s-a întors, și le-a vorbit; apoi a luat dintre ei pe Simeon, și a pus să-l lege cu lanțuri în fața lor.

Întoarcerea fraților lui Iosif.

25Iosif a poruncit să li se umple sacii cu grâu, să pună argintul fiecăruia în sacul lui, și să li se dea merinde pentru drum. Și așa s-a făcut.

Mat 5.44;Rom 12.17-21;

26Ei și-au încărcat grâul pe măgari, și au plecat.

27Unul din ei și-a deschis sacul ca să dea nutreț măgarului în locul unde au mas peste noapte. A văzut argintul la gura sacului,

Gen 43.21;

28și a zis fraților săi: "Argintul meu mi s-a dat înapoi, și iată-l în sacul meu." Atunci li s-a tăiat inima; și au zis unul altuia, tremurând: "Ce ne-a făcut Dumnezeu?"

29S-au întors la tatăl lor Iacov, în țara Canaan, și i-au istorisit tot ce li se întâmplase. Ei au zis:

30"Omul acela, care este domnul țării, ne-a vorbit aspru, și ne-a luat drept iscoade.

Gen 42.7;

31Noi i-am spus: "Suntem oameni de treabă, nu suntem iscoade.

32Suntem doisprezece frați, fii ai tatălui nostru; unul nu mai este, și cel mai tânăr este azi cu tatăl nostru în țara Canaan."

33Și omul acela, care este domnul țării, ne-a zis: "Iată cum voi cunoaște dacă sunteți oameni de treabă. Lăsați la mine pe unul din frații voștri, luați merinde pentru familiile voastre, plecați,

Gen 42.15;Gen 42.19-20;

34și aduceți-mi pe fratele vostru cel tânăr. Voi ști astfel că nu sunteți iscoade, ci sunteți oameni de treabă; apoi vă voi da înapoi pe fratele vostru, și veți putea să străbateți țara în voie."

Gen 34.10;

35Când și-au golit sacii, iată că legătura cu argintul fiecăruia era în sacul lui. Ei și tatăl lor au văzut legăturile cu argintul, și s-au temut.

Gen 34.21;

36Tatăl lor Iacov le-a zis: "Voi mă lipsiți de copii: Iosif nu mai este, Simeon nu mai este, și voiți să luați și pe Beniamin. Toate acestea pe mine mă lovesc!"

Gen 43.14;

37Ruben a zis tatălui său: "Să-mi omori pe amândoi fiii mei, dacă nu-ți voi aduce înapoi pe Beniamin; dă-l în mâna mea, și ți-l voi aduce înapoi."

38Iacov a zis: "Fiul meu nu se poate pogorî împreună cu voi; căci fratele lui a murit, și el a rămas singur; dacă i s-ar întâmpla vreo nenorocire în călătoria pe care o faceți, cu durere îmi veți pogorî perii mei cei albi în locuința morților."

Gen 42.13;Gen 37.33;Gen 44.28;Gen 42.40;Gen 44.29;Gen 37.35;Gen 44.31;

A doua călătorie a fiilor lui Iacov în Egipt.

## 1 6 12 18 24 30 36 < 43 > 48 50

1Foametea bântuia greu în țară.

Gen 41.54-57;

2Când au isprăvit de mâncat grâul, pe care-l aduseseră din Egipt, Iacov a zis fiilor săi: "Duceți-vă iarăși, și cumpărați-ne ceva merinde."

3Iuda i-a răspuns: "Omul acela ne-a spus curat: "Să nu-mi mai vedeți fața, dacă fratele vostru nu va fi cu voi."

Gen 42.20;Gen 44.23;

4Dacă vrei deci să trimiți pe fratele nostru cu noi, ne vom pogorî, și-ți vom cumpăra merinde.

5Dar dacă nu vrei să-l trimiți, nu ne vom pogorî, căci omul acela ne-a spus: "Să nu-mi mai vedeți fața, dacă fratele vostru nu va fi cu voi!"

6Israel a zis atunci: "Pentru ce mi-ați făcut un astfel de rău, și ați spus omului aceluia că mai aveți un frate?"

7Ei au răspuns: "Omul acela ne-a întrebat despre noi și familia noastră, și a zis: "Mai trăiește tatăl vostru? Mai aveți vreun frate?" Și noi am răspuns la întrebările acestea. Puteam noi să știm că are să zică: "Aduceți pe fratele vostru?"

8Iuda a zis tatălui său Israel: "Trimite copilul cu mine, ca să ne sculăm și să plecăm, și vom trăi și nu vom muri, noi, tu și copiii noștri.

9Răspund eu pentru el; ai să-l ceri înapoi din mâna mea. Dacă nu-l voi aduce înapoi la tine, și dacă nu-l voi pune înaintea ta, vinovat să fiu față de tine pentru totdeauna.

Gen 44.32;File 18.19;

10Căci dacă n-am mai fi zăbovit, de două ori ne-am fi întors până acum."

11Israel, tatăl lor, le-a zis: "Fiindcă trebuie, faceți așa. Luați-vă în saci ceva din cele mai bune roade ale țării, ca să duceți un dar omului aceluia, și anume: puțin leac alinător, și puțină miere, mirodenii, smirnă, fisticuri și migdale.

Gen 32.20;Prov 18.16;Gen 37.25;Ier 8.22;

12Luați cu voi argint îndoit, și duceți înapoi argintul, pe care vi-l puseseră la gura sacilor: poate că a fost o greșeală.

Gen 42.25-35;

13Luați și pe fratele vostru, sculați-vă și întoarceți-vă la omul acela.

14Dumnezeul Cel Atotputernic să vă facă să căpătați trecere înaintea omului aceluia, și să lase să se întoarcă împreună cu voi pe celălalt frate al vostru și pe Beniamin! Iar eu, dacă trebuie să fiu lipsit de copiii mei, lipsit să fiu!"

Est 4.16;

Venirea fraților lui Iosif în Egipt.

15Au luat darul; au luat cu ei argint îndoit, precum și pe Beniamin; s-au sculat, s-au pogorât în Egipt, și s-au înfățișat înaintea lui Iosif.

16Cum a văzut Iosif pe Beniamin cu ei, a zis economului său: "Bagă pe oamenii aceștia în casă, taie vite și gătește; căci oamenii aceștia au să mănânce cu mine la amiază."

Gen 24.2;Gen 39.4;Gen 44.1;

17Omul acela a făcut ce-i poruncise Iosif, și a dus pe oamenii aceia în casa lui Iosif.

18Ei s-au temut când au văzut că-i bagă în casa lui Iosif, și au zis: "Ne bagă înăuntru din pricina argintului pus în sacii noștri data trecută; vor să se năpustească peste noi, ca să ne ia robi, și să pună mâna pe măgarii noștri."

19S-au apropiat de economul casei lui Iosif, și au intrat în vorbă cu el la ușa casei;

20și au zis: "Domnule, noi ne-am mai pogorât odată aici, ca să cumpărăm merinde.

Gen 42.3-10;

21Apoi, când am ajuns la locul unde trebuia să rămânem peste noapte, ne-am deschis sacii; și iată că argintul fiecăruia era la gura sacului său, argintul nostru, după greutatea lui: și l-am adus înapoi cu noi.

Gen 42.27-35;

22Am adus și alt argint, ca să cumpărăm merinde. Nu știm cine a pus argintul în sacii noștri."

23Economul a răspuns: "Fiți pe pace! Nu vă temeți de nimic. Dumnezeul vostru, Dumnezeul tatălui vostru, v-a pus pe ascuns o comoară în saci. Argintul vostru a trecut prin mâinile mele." Și le-a adus și pe Simeon.

24Omul acesta i-a băgat în casa lui Iosif; le-a dat apă de și-au spălat picioarele; a dat și nutreț măgarilor lor.

Gen 18.4;Gen 24.32;

25Ei și-au pregătit darul până la venirea lui Iosif, la amiază; căci aflaseră că au să mănânce la el.

26Când a ajuns Iosif acasă, i-au dat darul, pe care i-l aduseseră, și s-au aruncat cu fața la pământ înaintea lui.

Gen 37.7-10;

27El i-a întrebat de sănătate; și a zis: "Bătrânul vostru tată, de care ați vorbit, este sănătos? Mai trăiește?"

Gen 42.11-13;

28Ei au răspuns: "Robul tău, tatăl nostru, este sănătos; trăiește încă". Și s-au plecat și s-au aruncat cu fața la pământ.

Gen 37.7-10;

29Iosif a ridicat ochii; și, aruncând o privire spre fratele său Beniamin, fiul mamei sale, a zis: "Acesta este fratele vostru cel tânăr, despre care mi-ați vorbit?" Și a adăugat: "Dumnezeu să aibă milă de tine, fiule!"

Gen 35.17-18;Gen 42.13;

30Iosif a isprăvit repede, căci i se rupea inima pentru fratele său, și simțea nevoie să plângă; a intrat degrabă într-o odaie, și a plâns acolo.

1Împ 3.26;Gen 42.24;

31După ce s-a spălat pe față, a ieșit din odaie; și, silindu-se să se stăpânească, a zis: "Aduceți de mâncare!"

Gen 43.25;

32Au adus de mâncare lui Iosif deoparte, și fraților lui de o parte; Egiptenilor, care mâncau cu el, le-au adus de asemenea mâncare de o parte; căci Egiptenii nu puteau să mănânce cu Evreii, fiindcă lucrul acesta pentru ei este o urâciune.

Gen 46.34;Ex 8.26;

33Frații lui Iosif s-au așezat la masă în fața lui: de la întâiul născut, după dreptul lui de întâi născut, și până la cel mai tânăr, așezați după vârstă; și se uitau unii la alții cu mirare.

34Iosif a pus să le dea din bucatele care erau înaintea lui; iar Beniamin a căpătat de cinci ori mai mult decât ceilalți. Și au băut, și s-au înveselit împreună cu el.

Gen 45.22;

Spaima fraților lui Iosif.

## 1 6 12 18 24 30 36 42 < 44 > 48 50

1Iosif a dat următoarea poruncă economului casei lui: "Umple cu merinde sacii oamenilor acestora, cât vor putea să ducă, și pune argintul fiecăruia la gura sacului său.

2Să pui și paharul meu, paharul de argint, la gura sacului celui mai tânăr, împreună cu argintul cuvenit pentru prețul grâului lui". Economul a făcut cum îi poruncise Iosif.

3Dimineața, cum s-a crăpat de ziuă, au dat drumul oamenilor acestora împreună cu măgarii lor.

4Dar abia ieșiseră din cetate, și nu se depărtaseră deloc de ea, când Iosif a zis economului său: "Scoală-te, aleargă după oamenii aceia; și, când îi vei ajunge, să le spui: "Pentru ce ați răsplătit binele cu rău?

5De ce ați furat paharul din care bea domnul meu, și de care se slujește pentru ghicit? Rău ați făcut că v-ați purtat astfel."

6Economul i-a ajuns, și le-a spus aceste cuvinte.

7Ei i-au răspuns: "Domnule, pentru ce vorbești astfel? Să ferească Dumnezeu pe robii tăi să fi săvârșit o asemenea faptă!

8Iată, noi ți-am adus din țara Canaanului argintul, pe care l-am găsit la gura sacilor noștri; cum am fi putut să furăm argint sau aur din casa domnului tău?

Gen 43.21;

9Să moară acela dintre robii tăi la care se va găsi paharul, și noi înșine să fim robi ai domnului nostru!"

Gen 31.32;

10El a zis: "Fie după cuvintele voastre! Acela la care se va găsi paharul, să fie robul meu; iar voi veți fi nevinovați."

11Îndată, și-a pogorât fiecare sacul la pământ. Fiecare și-a deschis sacul.

12Economul i-a scotocit, începând cu cel mai în vârstă și sfârșind cu cel mai tânăr; și paharul a fost găsit în sacul lui Beniamin.

13Ei și-au rupt hainele, și-a încărcat fiecare măgarul, și s-au întors în cetate.

Gen 37.29-34;Num 14.6;2Sam 1.11;

14Iuda și frații lui au ajuns la casa lui Iosif, pe când era el încă acolo, și s-au aruncat cu fața la pământ înaintea lui.

Gen 37.7;

15Iosif le-a zis: "Ce faptă ați făcut? Nu știți că un om ca mine are putere să ghicească?"

16Iuda a răspuns: "Ce să mai spunem domnului nostru? Cum să mai vorbim? Cum să ne mai îndreptățim?" Dumnezeu a dat pe față nelegiuirea robilor tăi. Iată-ne robi ai domnului nostru: noi, și acela la care s-a găsit paharul."

Gen 44.9;

17Dar Iosif a zis: "Să mă ferească Dumnezeu să fac așa ceva! Omul la care s-a găsit paharul, va fi robul meu; dar voi, suiți-vă înapoi în pace la tatăl vostru."

Prov 17.15;

Iuda mijlocește pentru Beniamin.

18Atunci Iuda s-a apropiat de Iosif, și a zis: "Te rog, domnul meu, dă voie robului tău să spună o vorbă domnului meu, și să nu te mânii pe robul tău! Căci tu ești ca Faraon.

Gen 18.30-32;Ex 32.22;

19Domnul meu a întrebat pe robii săi, zicând: "Mai trăiește tatăl vostru, și mai aveți vreun frate?"

20Noi am răspuns domnului meu: "Avem un tată bătrân, și un frate tânăr, copil făcut la bătrânețea lui; băiatul acesta avea un frate care a murit, și care era de la aceeași mamă; el a rămas singur, și tatăl lui îl iubește."

Gen 37.3;

21Tu ai spus robilor tăi: "Aduceți-l la mine ca să-l văd cu ochii mei."

Gen 42.15-20;

22Noi am răspuns domnului meu: "Băiatul nu poate părăsi pe tatăl său; dacă-l va părăsi, tatăl său are să moară."

23Tu ai spus robilor tăi: "Dacă nu se va pogorî și fratele vostru împreună cu voi, să nu-mi mai vedeți fața."

Gen 43.3-5;

24Când ne-am suit la tatăl meu, robul tău, i-am spus cuvintele domnului meu.

25Tatăl nostru a zis: "Duceți-vă iarăși să ne cumpărați ceva merinde."

Gen 43.2;

26Noi am răspuns: "Nu putem să ne ducem; dar dacă fratele nostru cel tânăr va fi cu noi, ne vom duce; căci nu putem vedea fața omului aceluia, decât dacă fratele nostru cel tânăr va fi cu noi."

27Robul tău, tatăl nostru, ne-a zis: "Voi știți că nevasta mea mi-a născut doi fii.

Gen 46.19;

28Unul a ieșit de la mine, și cred că a fost sfâșiat negreșit de fiare, căci nu l-am mai văzut până astăzi.

Gen 37.33;

29Dacă-mi mai luați și pe acesta, și i se va întâmpla vreo nenorocire, cu durere îmi veți pogorî bătrânețile în locuința morților."

Gen 42.36-38;

30Acum, dacă mă voi întoarce la robul tău, tatăl meu, fără să avem cu noi băiatul de sufletul căruia este nedezlipit sufletul lui,

1Sam 18.1;

31el are să moară, când va vedea că băiatul nu este; și robii tăi vor pogorî cu durere în locuința morților bătrânețile robului tău, tatăl nostru.

32Căci robul tău s-a pus chezaș pentru copil, și a zis tatălui meu: "Dacă nu-l voi aduce înapoi la tine, vinovat să fiu pentru totdeauna față de tatăl meu."

Gen 43.9;

33Îngăduie, dar, te rog, robului tău să rămână în locul băiatului, ca rob al domnului meu; iar băiatul să se suie înapoi cu frații săi.

Ex 32.32;

34Cum mă voi putea sui eu la tatăl meu, dacă băiatul nu este cu mine? Ah! să nu văd mâhnirea tatălui meu!"

Iosif se face cunoscut fraților săi.

## 1 6 12 18 24 30 36 42 < 45 > 48 50

1Iosif nu s-a mai putut stăpâni înaintea tuturor celor ce-l înconjurau. Și a strigat: "Scoateți afară pe toată lumea." Și n-a mai rămas nimeni cu Iosif, când s-a făcut cunoscut fraților săi.

2A izbucnit într-un plâns așa de tare că l-au auzit Egiptenii și casa lui Faraon.

3Iosif a zis fraților săi: "Eu sunt Iosif! Mai trăiește tatăl meu?" Dar frații lui nu i-au putut răspunde, așa de încremeniți rămăseseră înaintea lui.

Fapt 7.13;

4Iosif a zis fraților săi: "Apropiați-vă de mine." Și ei s-au apropiat. El a zis: "Eu sunt fratele vostru Iosif, pe care l-ați vândut ca să fie dus în Egipt.

Gen 37.28;

5Acum, nu vă întristați și nu fiți mâhniți că m-ați vândut ca să fiu adus aici, căci ca să vă scap viața m-a trimis Dumnezeu înaintea voastră.

Isa 40.2;2Cor 2.7;Gen 50.20;Ps 105.16-17;2Sam 16.10-11;Fapt 4.27-28;

6Iată sunt doi ani de când bântuie foametea în țară; și încă cinci ani, nu va fi nici arătură, nici seceriș.

7Dumnezeu m-a trimis înaintea voastră ca să vă rămână sămânța vie în țară, și ca să vă păstreze viața printr-o mare izbăvire.

8Așa că nu voi m-ați trimis aici, ci Dumnezeu; El m-a făcut ca un tată al lui Faraon, stăpân peste toată casa lui, și cârmuitorul întregii țări a Egiptului.

Gen 41.43;Jud 17.10;Iov 29.16;

9Grăbiți-vă de vă suiți la tatăl meu, și spuneți-i: "Așa a vorbit fiul tău Iosif: "Dumnezeu m-a pus domn peste tot Egiptul; pogoară-te la mine și nu zăbovi!

10Vei locui în ținutul Gosen, și vei fi lângă mine, tu, fiii tăi, și fiii fiilor tăi, oile tale și boii tăi, și tot ce este al tău.

Gen 47.1;

11Acolo te voi hrăni, căci vor mai fi încă cinci ani de foamete; și astfel nu vei pieri, tu, casa ta, și tot ce este al tău.

12Voi vedeți cu ochii voștri, și fratele meu Beniamin vede cu ochii lui că eu însumi vă vorbesc.

Gen 42.23;

13Istorisiți tatălui meu toată slava pe care o am în Egipt, și tot ce ați văzut; și aduceți aici cât mai curând pe tatăl meu."

Fapt 7.14;

14El s-a aruncat pe gâtul fratelui său Beniamin, și a plâns; și Beniamin a plâns și el pe gâtul lui.

15A îmbrățișat de asemenea pe toți frații lui, plângând. După aceea, frații lui au stat de vorbă cu el.

Întoarcerea fiilor lui Iacov la tatăl lor.

16S-a răspândit vestea în casa lui Faraon că au venit frații lui Iosif; lucrul acesta a plăcut lui Faraon și slujitorilor lui.

17Faraon a zis lui Iosif: "Spune fraților tăi: "Iată ce să faceți: "Încărcați-vă dobitoacele, și plecați în țara Canaanului;

18luați pe tatăl vostru și familiile voastre, și veniți la mine. Eu vă voi da ce este mai bun în țara Egiptului, și veți mânca grăsimea țării.

Gen 27.28;Num 18.12-29;

19Ai poruncă să le spui: "Așa să faceți! Luați-vă din țara Egiptului care pentru pruncii voștri și pentru nevestele voastre; aduceți pe tatăl vostru, și veniți.

20Să nu vă pară rău de ceea ce veți lăsa; căci tot ce este mai bun în țara Egiptului va fi pentru voi."

21Fiii lui Israel au făcut așa. Iosif le-a dat care, după porunca lui Faraon; le-a dat și merinde pentru drum.

22Le-a dat la toți haine de schimb, iar lui Beniamin i-a dat trei sute de sicli de argint și cinci haine de schimb.

Gen 43.34;

23Tatălui său i-a trimis zece măgari încărcați cu ce era mai bun în Egipt, și zece măgărițe încărcate cu grâu, pâine și merinde, pentru ca să aibă pe drum.

24Apoi a dat drumul fraților săi, care au plecat; și le-a zis: "Să nu vă certați pe drum."

25Ei au ieșit din Egipt, și au ajuns în țara Canaanului, la tatăl lor Iacov.

26Și i-au spus: "Iosif tot mai trăiește, și chiar el cârmuiește toată țara Egiptului." Dar inima lui Iacov a rămas rece, pentru că nu-i credea.

Iov 29.24;Ps 126.1;Luc 24.11-41;

27Când i-au istorisit însă tot ce le spusese Iosif, și a văzut carele pe care le trimisese Iosif ca să-l ducă, duhul tatălui lor, Iacov, s-a înviorat.

28Și Israel a zis: "Destul! Fiul meu Iosif tot mai trăiește! Vreau să mă duc să-l văd înainte de moarte."

Sosirea și așezarea familiei lui Iacov în Egipt.

## 1 6 12 18 24 30 36 42 < 46 > 48 50

1Israel a plecat, cu tot ce avea. A ajuns la Beer-Șeba, și a adus jertfe Dumnezeului tatălui său Isaac.

Gen 21.31-33;Gen 28.10;Gen 26.24-25;Gen 28.13;Gen 31.42;

2Dumnezeu a vorbit lui Israel, într-o vedenie noaptea, și a zis: "Iacove! Iacove!" Israel a răspuns: "Iată-mă!"

Gen 15.1;Iov 33.14-15;

3Și Dumnezeu a zis: "Eu sunt Dumnezeu, Dumnezeul tatălui tău. Nu te teme să te pogori în Egipt, căci acolo te voi face să ajungi un neam mare.

Gen 28.13;Gen 12.2;Deut 26.5;

4Eu însumi Mă voi pogorî cu tine în Egipt, și Eu însumi te voi scoate iarăși de acolo; iar Iosif îți va închide ochii."

Gen 28.15;Gen 48.21;Gen 15.16;Gen 50.13-25;Ex 3.8;Gen 50.1;

5Iacov a părăsit Beer-Șeba; și fiii lui Israel au pus pe tatăl lor Iacov, cu copilașii și nevestele lor, în carele pe care le trimisese Faraon ca să-l ducă.

Fapt 7.15;Gen 45.19-21;

6Și-au luat și turmele și averile, pe care le agonisiseră în țara Canaanului. Și Iacov s-a dus în Egipt, cu toată familia lui.

Deut 26.5;Ios 24.4;Ps 105.23;Isa 52.4;

7A luat cu el în Egipt pe fiii lui și pe fiii fiilor lui, pe fiicele lui și pe fiicele fiilor lui, și pe toată familia lui.

Copiii lui Israel.

8Iată numele fiilor lui Israel, care au venit în Egipt. Iacov și fiii lui. Întâiul născut al lui Iacov: Ruben.

Ex 1.1;Ex 6.14;Num 26.5;1Cron 5.1;

9Fiii lui Ruben: Enoh, Palu, Hețron și Carmi.

10- Fiii lui Simeon: Iemuel, Iamin, Ohad, Iachin și Țohar; și Saul, fiu dintr-o femeie Canaanită.

Ex 6.15;1Cron 4.24;

11- Fiii lui Levi: Gherșon, Chehat, și Merari. -

1Cron 6.1-16;

12Fiii lui Iuda: Er, Onan, Șela, Pereț și Zarah; dar Er și Onan au murit în țara Canaanului. Fiii lui Pereț au fost: Hețron și Hamul. -

1Cron 2.3;1Cron 4.21;Gen 38.3-10;Gen 38.29;1Cron 2.5;

13Fiii lui Isahar: Tola, Puva, Iov și Șimron. -

1Cron 7.1;

14Fiii lui Zabulon: Sered, Elon și Iahleel.

15Aceștia sunt fiii, pe care i-a născut lui Iacov Lea în Padan-Aram, împreună cu fiica sa Dina. Fiii și fiicele lui alcătuiau în totul treizeci și trei de inși.

16Fiii lui Gad: Țifion, Haggi, Șuni, Ețbon, Eri, Arodi și Areeli. -

Num 26.15;

17Fiii lui Așer: Imna, Ișva, Ișvi și Beria; și Serah, sora lor. Și fiii lui Beria: Heber și Malchiel.

1Cron 7.30;

18Aceștia sunt fiii Zilpei, pe care o dăduse Laban fetei sale Lea; pe aceștia i-a născut ea lui Iacov. În totul șaisprezece inși.

Gen 30.10;Gen 29.24;

19Fiii Rahelei, nevasta lui Iacov: Iosif și Beniamin. -

Gen 44.27;

20Lui Iosif i s-au născut, în țara Egiptului: Manase și Efraim, pe care i-a născut Asnat fata lui Poti-Fera, preotul lui On. -

Gen 41.50;

21Fiii lui Beniamin; Bela, Becher, Așbel, Ghera, Naaman, Ehi, Roș, Mupim, Hupim și Ard.

1Cron 7.6;1Cron 8.1;Num 26.38;Num 26.39;

22Aceștia sunt fiii Rahelei, pe care i-a născut lui Iacov. În totul patrusprezece inși.

23Fiii lui Dan: Hușim.

1Cron 7.12;

24Fiii lui Neftali: Iahțeel, Guni, Iețer și Șilem.

1Cron 7.13;

25Aceștia sunt fiii Bilhei, pe care o dăduse Laban fetei sale Rahela; și pe aceștia i-a născut ea lui Iacov. În totul, șapte inși.

Gen 30.5-7;Gen 29.29;

26Sufletele care au venit cu Iacov în Egipt și care ieșiseră din el, erau în totul șaizeci și șase, fără să numărăm nevestele fiilor lui Iacov.

Ex 1.5;

27Și Iosif avea doi fii, care i se născuseră în Egipt. - Toate sufletele din familia lui Iacov, care au venit în Egipt, erau în număr de șaptezeci.

Deut 10.22;Fapt 7.14;

Primirea lui Iacov de către Iosif.

28Iacov a trimis pe Iuda înainte la Iosif, ca să-i dea de știre să-i iasă înainte în Gosen.

Gen 31.21;

29Și au venit în ținutul Gosen. Iosif și-a pregătit carul și s-a suit ca să se ducă în Gosen, în întâmpinarea tatălui său Israel. Cum l-a văzut, s-a aruncat pe gâtul lui, și a plâns multă vreme pe gâtul lui.

Gen 47.1;Gen 45.14;

30Israel a zis lui Iosif: "Acum pot să mor, fiindcă ți-am văzut fața, și tu tot mai trăiești."

Luc 2.29-30;

31Iosif a zis fraților săi și familiei tatălui său: "Mă duc să înștiințez pe Faraon, și să-i spun: "Frații mei și familia tatălui meu, care erau în țara Canaan, au venit la mine.

Gen 47.1;

32Oamenii aceștia sunt păstori, căci cresc vite; ei și-au adus oile și boii, și tot ce este al lor."

33Și, când vă va chema Faraon și vă va întreba: "Cu ce vă îndeletniciți?"

Gen 47.2-3;

34voi să răspundeți: "Robii tăi au crescut vite, din tinerețea noastră până acum, atât noi cât și părinții noștri." În felul acesta, veți locui în ținutul Gosen, căci toți păstorii sunt o urâciune pentru Egipteni."

Gen 46.32;Gen 30.35;Gen 34.5;Gen 37.12;Gen 43.32;Ex 8.26;

Gosen. Iacov înaintea lui Faraon.

## 1 6 12 18 24 30 36 42 < 47 > 50

1Iosif s-a dus să înștiințeze pe Faraon, și i-a spus: "Frații mei și tatăl meu au sosit din țara Canaan, cu oile și boii, și cu tot avutul lor; și sunt în ținutul Gosen."

Gen 46.31;Gen 45.10;Gen 46.28;

2A luat pe cinci din frații lui, și i-a adus înaintea lui Faraon.

Fapt 7.13;

3Faraon a întrebat pe frații lui Iosif: "Cu ce vă îndeletniciți?" Ei au răspuns lui Faraon: "Robii tăi sunt păstori, cum erau și părinții noștri."

Gen 46.33;Gen 46.34;

4Și au mai zis lui Faraon: "Noi am venit ca să locuim o vreme aici în țară, pentru că nu mai este pășune pentru oile robilor tăi, și este o mare foamete în țara Canaanului; îngăduie dar robilor tăi să locuiască în ținutul Gosen."

Gen 15.13;Deut 26.5;Gen 43.1;Fapt 7.11;Gen 46.34;

5Faraon a zis lui Iosif: "Tatăl tău și frații tăi au venit la tine.

6Țara Egiptului este deschisă înaintea ta; așează pe tatăl tău și pe frații tăi în cea mai bună parte a țării. Să locuiască în ținutul Gosen; și dacă găsești printre ei oameni destoinici, pune-i în fruntea turmelor mele."

Gen 20.15;Gen 47.4;

7Iosif a adus pe tatăl său Iacov, și l-a înfățișat înaintea lui Faraon. Și Iacov a binecuvântat pe Faraon.

8Faraon a întrebat pe Iacov: "Care este numărul zilelor anilor vieții tale?"

9Iacov a răspuns lui Faraon: "Zilele anilor călătoriei mele sunt o sută treizeci de ani. Zilele anilor vieții mele au fost puține la număr și rele, și n-au atins zilele anilor vieții părinților mei, în timpul călătoriei lor."

Ps 39.12;Evr 11.9-13;Iov 14.1;Gen 25.7;Gen 35.28;

10Iacov a binecuvântat iarăși pe Faraon, și a plecat dinaintea lui Faraon.

Gen 47.7;

11Iosif a așezat pe tatăl său și pe frații săi, și le-a dat o moșie în țara Egiptului, în cea mai bună parte a țării, în ținutul lui Ramses, cum poruncise Faraon.

Ex 1.11;Ex 12.37;Gen 47.6;

12Iosif a hrănit cu pâine pe tatăl său, pe frații săi, și pe toată familia tatălui său, după numărul copiilor.

Scumpetea în Egipt.

13Nu mai era pâine în toată țara, căci foametea era foarte mare; țara Egiptului și țara Canaanului tânjeau, din pricina foametei.

Gen 41.30;Fapt 7.11;

14Iosif a strâns tot argintul, care se găsea în țara Egiptului și în țara Canaanului, în schimbul grâului, pe care-l cumpărau oamenii, și astfel a făcut ca tot argintul acesta să intre în casa lui Faraon.

Gen 41.56;

15Când s-a sfârșit argintul din țara Egiptului și din țara Canaanului, toți Egiptenii au venit la Iosif, și au zis: "Dă-ne pâine! Pentru ce să murim în fața ta? Căci argint nu mai avem."

Gen 47.19;

16Iosif a zis: "Dați vitele voastre, și vă voi da pâine în schimbul vitelor voastre, dacă nu mai aveți argint."

17Și-au adus vitele la Iosif, și Iosif le-a dat pâine în schimbul cailor, în schimbul turmelor de oi și de boi, și în schimbul măgarilor. Le-a dat astfel pâine în anul acela în schimbul tuturor turmelor lor.

18După ce a trecut anul acela, au venit la Iosif în anul următor, și i-au zis: "Nu putem să ascundem domnului nostru faptul că argintul s-a sfârșit, și turmele de vite au trecut în stăpânirea domnului nostru; nu mai rămân înaintea domnului nostru decât trupurile și pământurile noastre.

19Pentru ce să murim sub ochii tăi, noi și pământurile noastre? Cumpără-ne împreună cu pământurile noastre în schimbul pâinii, și vom fi ai domnului nostru, noi și pământurile noastre. Dă-ne sămânță să semănăm, ca să trăim și să nu murim, și să nu ne rămână pământurile pustii."

20Iosif a cumpărat pentru Faraon toate pământurile Egiptului; căci Egiptenii și-au vândut fiecare ogorul, pentru că îi silea foametea. Și țara a ajuns în stăpânirea lui Faraon.

21Cât despre popor, l-a mutat în cetăți, de la o margine hotarelor Egiptului până la cealaltă.

22Numai pământurile preoților nu le-a cumpărat, pentru că era o lege a lui Faraon, dată în folosul preoților, care trăiau din venitul pe care li-l dădea Faraon: de aceea ei nu și-au vândut pământurile.

Ezra 7.24;

23Iosif a zis poporului: "V-am cumpărat azi cu pământurile voastre, pentru Faraon; iată, vă dau sămânță, ca să puteți semăna pământul.

24La vremea roadelor, veți da a cincea parte lui Faraon; iar celelalte patru părți vă vor rămâne vouă, ca să semănați ogoarele, și să vă hrăniți împreună cu copiii voștri și cu cei ce sunt în casele voastre."

25Ei au zis: "Tu ne-ai scăpat viața! Să căpătăm trecere înaintea domnului nostru, și vom fi robi ai lui Faraon."

Gen 33.15;

26Iosif a făcut din aceasta o lege, care a rămas în picioare până în ziua de azi, și după care, a cincea parte din venitul pământurilor Egiptului este a lui Faraon; numai pământurile preoților nu sunt ale lui Faraon.

Gen 47.22;

Sfârșitul lui Iacov se apropie.

27Israel a locuit în țara Egiptului, în ținutul Gosen. Ei s-au înstărit, au crescut și s-au înmulțit foarte mult.

Gen 47.11;Gen 46.3;

28Iacov a trăit șaptesprezece ani în țara Egiptului; și zilele anilor vieții lui Iacov au fost de o sută patruzeci și șapte de ani.

29Când s-a apropiat Israel de clipa morții, a chemat pe fiul său Iosif, și i-a zis: "Dacă am căpătat trecere înaintea ta, pune, rogu-te, mâna sub coapsa mea, și poartă-te cu bunătate și credincioșie față de mine: să nu mă îngropi în Egipt.

Deut 31.14;1Împ 2.1;Gen 24.2;Gen 24.49;Gen 50.25;

30Ci când mă voi culca lângă părinții mei, să mă scoți afară din Egipt, și să mă îngropi în mormântul lor." Iosif a răspuns: "Voi face după cuvântul tău."

2Sam 19.37;Gen 49.29;Gen 50.5-13;

31Iacov a zis: "Jură-mi." Și Iosif i-a jurat. Apoi Israel s-a plecat cu fața pe căpătâiul patului.

Gen 48.2;1Împ 1.47;Evr 11.21;

Iacov înfiază pe fiii lui Iosif.

## 1 6 12 18 24 30 36 42 < 48 > 50

1După aceea, au venit și au spus lui Iosif: "Tatăl tău este bolnav." Și Iosif a luat cu el pe cei doi fii ai săi, Manase și Efraim.

2Au dat de știre lui Iacov, și i-au spus: "Iată că fiul tău Iosif vine la tine." Și Israel și-a adunat puterile, și s-a așezat pe pat.

3Iacov a zis lui Iosif: "Dumnezeul Cel Atotputernic mi S-a arătat la Luz, în țara Canaan, și m-a binecuvântat.

Gen 28.13-19;Gen 35.6;

4El mi-a zis: "Te voi face să crești, te voi înmulți, și voi face din tine o ceată de popoare; voi da țara aceasta seminței tale după tine, ca s-o stăpânească pentru totdeauna.

Gen 17.8;

5Acum, cei doi fii, care ți s-au născut în țara Egiptului, înainte de venirea mea la tine în Egipt, vor fi ai mei; Efraim și Manase vor fi ai mei, ca și Ruben și Simeon.

Gen 41.50;Gen 46.20;Ios 13.7;Ios 14.4;

6Dar copiii, pe care i-ai născut după ei, vor fi ai tăi; ei vor purta numele fraților lor în partea lor de moștenire.

7La întoarcerea mea din Padan, Rahela a murit pe drum lângă mine, în țara Canaan, la o depărtare bunicică de Efrata; și am îngropat-o acolo, pe drumul care duce la Efrata, sau Betleem."

Gen 35.9-19;

Binecuvântarea celor doi fii ai lui Iosif.

8Israel s-a uitat la fiii lui Iosif, și a zis: "Cine sunt aceștia?"

9Iosif a răspuns tatălui său: "Sunt fiii mei, pe care mi i-a dat Dumnezeu aici." Israel a zis: "Apropie-i, te rog, de mine, ca să-i binecuvântez."

Gen 33.5;Gen 27.4;

10Ochii lui Israel erau îngreuiați de bătrânețe, așa că nu mai putea să vadă. Iosif i-a apropiat de el; și Israel i-a sărutat, și i-a îmbrățișat.

Gen 27.1;Gen 27.27;

11Israel a zis lui Iosif: "Nu credeam că am să-ți mai văd fața, și iată că Dumnezeu m-a făcut să-ți văd și sămânța."

Gen 45.26;

12Iosif i-a dat la o parte de lângă genunchii tatălui său, și s-a aruncat cu fața la pământ înaintea lui.

13Apoi Iosif i-a luat pe amândoi, pe Efraim cu mâna dreaptă, la stânga lui Israel, și pe Manase cu mâna stângă, la dreapta lui Israel, și i-a adus aproape de el.

14Israel și-a întins mâna dreaptă și a pus-o pe capul lui Efraim, care era cel mai tânăr, iar mâna stângă a pus-o pe capul lui Manase; înadins și-a încrucișat mâinile astfel, căci Manase era cel dintâi născut.

Gen 48.19;

15A binecuvântat pe Iosif, și a zis: "Dumnezeul, înaintea căruia au umblat părinții mei, Avraam și Isaac, Dumnezeul, care m-a călăuzit de când m-am născut, până în ziua aceasta,

Evr 11.21;Gen 17.1;Gen 24.40;

16Îngerul, care m-a izbăvit de orice rău, să binecuvânteze pe copiii aceștia! Ei să poarte numele meu și numele părinților mei, Avraam și Isaac, și să se înmulțească foarte mult în mijlocul țării!"

Gen 28.15;Gen 31.11-24;Ps 34.22;Ps 121.7;Amos 9.12;Fapt 15.17;

17Lui Iosif nu i-a venit bine când a văzut că tatăl său își pune mâna dreaptă pe capul lui Efraim; de aceea a apucat mâna tatălui său, ca s-o ia de pe capul lui Efraim, și s-o îndrepte pe al lui Manase.

Gen 48.14;

18Și Iosif a zis tatălui său: "Nu așa, tată, căci acela este cel întâi născut; pune-ți mâna dreaptă pe capul lui."

19Tatăl său n-a vrut, ci a zis: "Știu, fiule, știu; și el va ajunge un popor, și el va fi mare; dar fratele lui cel mai mic va fi mai mare decât el; și sămânța lui va ajunge o ceată de neamuri."

Gen 48.14;Num 1.33-35;Num 2.19-21;Deut 33.17;Apoc 7.6-8;

20El i-a binecuvântat în ziua aceea, și a zis: "Numele tău îl vor întrebuința Israeliții când vor binecuvânta, zicând: "Dumnezeu să Se poarte cu tine cum S-a purtat cu Efraim și cu Manase!" Și a pus astfel pe Efraim înaintea lui Manase.

Rut 4.11-12;

21Israel a zis lui Iosif: "Iată că în curând am să mor! Dar Dumnezeu va fi cu voi, și vă va aduce înapoi în țara părinților voștri.

Gen 46.4;Gen 50.24;

22Îți dau, mai mult decât fraților tăi, o parte, pe care am luat-o din mâna Amoriților cu sabia mea și cu arcul meu."

Ios 24.32;1Cron 5.2;Ioan 4.5;Gen 15.16;Gen 34.28;Ios 17.14;

Binecuvântarea dată de Iacov fiilor săi.

## 1 6 12 18 24 30 36 42 < 49 >

1Iacov a chemat pe fiii săi, și a zis: "Strângeți-vă, și vă voi vesti ce vi se va întâmpla în vremurile care vor veni.

Deut 33.1;Amos 3.7;Deut 4.30;Num 24.14;Isa 2.2;Isa 39.6;Ier 23.20;Dan 2.28-29;Fapt 2.17;Evr 1.2;

2"Strângeți-vă, și ascultați, fii ai lui Iacov! Ascultați pe tatăl vostru Israel!

Ps 34.11;

3Ruben, tu, întâiul meu născut, Puterea mea și pârga tăriei mele, Întâiul în vrednicie, și întâiul în putere,

Gen 29.32;Deut 21.17;Ps 78.51;

4Năvalnic ca apele, - tu nu vei mai avea întâietatea! Căci te-ai suit în patul tatălui tău, Mi-ai spurcat patul, suindu-te în el.

1Cron 5.1;Gen 35.22;Deut 27.20;1Cron 5.1;

5Simeon și Levi sunt frați; Săbiile lor sunt niște unelte de silnicie.

Gen 29.33-34;Prov 18.9;Gen 34.25;

6Nu vreau să intre sufletul meu la sfaturile lor, Nu vreau să se unească duhul meu cu adunarea lor! Căci, în mânia lor, au ucis oameni, Și, în răutatea lor, au tăiat vinele taurilor.

Prov 1.15-16;Ps 26.9;Efes 5.11;Ps 16.9;Ps 30.12;Ps 57.8;Gen 34.26;

7Blestemată să fie mânia lor, pentru că a fost prea turbată, Și furia lor, căci a fost prea sălbatică! Îi voi împărți în Iacov, Și-i voi risipi în Israel.

Ios 19.1;Ios 21.5-7;1Cron 4.24-39;

8Iudo, tu vei primi laudele fraților tăi; Mâna ta va apuca de ceafă pe vrăjmașii tăi. Fiii tatălui tău se vor închina până la pământ înaintea ta.

Gen 29.35;Deut 33.7;Ps 18.40;Gen 27.29;1Cron 5.2;

9Iuda este un pui de leu. Tu te-ai întors de la măcel, fiule! Iuda își pleacă genunchii, se culcă întocmai ca un leu, Ca o leoaică: cine-l va scula?

Osea 5.14;Apoc 5.5;Num 23.24;Num 24.9;

10Toiagul de domnie nu se va depărta din Iuda, Nici toiagul de cârmuire dintre picioarele lui, Până va veni Șilo (Adică: Mesia.), Și de El vor asculta popoarele.

Num 24.17;Ier 30.21;Zah 10.11;Ps 60.7;Ps 108.8;Num 21.18;Deut 28.57;Isa 11.1;Isa 62.11;Ezec 21.27;Dan 9.25;Mat 21.9;Luc 1.32-33;Isa 2.2;Isa 11.10;Isa 42.1-4;Isa 49.6-23;Isa 55.4-5;Isa 60.1-5;Hag 2.7;Luc 2.30-32;

11El își leagă măgarul de viță, Și de cel mai bun butuc de viță mânzul măgăriței lui; Își spală haina în vin, Și mantaua în sângele strugurilor.

2Împ 18.32;

12Are ochii roșii de vin, Și dinții albi de lapte.

Prov 23.29;

13Zabulon va locui pe țărmul mărilor, Lângă limanul corăbiilor, Și hotarul lui se va întinde înspre Sidon.

Deut 33.18-19;Ios 19.10-11;

14Isahar este un măgar osos, Care se culcă în grajduri.

15Vede că locul unde se odihnește este plăcut, Și că ținutul lui este măreț; Își pleacă umărul sub povară, Și se supune birului.

16Dan va judeca pe poporul său, Ca una din semințiile lui Israel.

Deut 33.22;Jud 18.1-2;

17Dan va fi un șarpe pe drum, O năpârcă pe cărare, Mușcând călcâiele calului, Făcând să cadă călărețul pe spate.

Jud 18.27;

18În ajutorul Tău, nădăjduiesc, Doamne!

Ps 25.5;Ps 119.166-174;Isa 25.9;

19Peste Gad vor da iuruș cete înarmate, Dar și el va da iuruș peste ele și le va urmări.

Deut 33.20;1Cron 5.18;

20Așer dă o hrană minunată; El va da bucate alese împăraților.

Deut 33.24;Ios 19.24;

21Neftali este o cerboaică slobodă: Rostește cuvinte frumoase.

Deut 33.23;

22Iosif este vlăstarul unui pom roditor, Vlăstarul unui pom roditor sădit lângă un izvor; Ramurile lui se înalță deasupra zidului.

23Arcașii l-au ațâțat, au aruncat săgeți, Și l-au urmărit cu ura lor.

Gen 37.4-28;Gen 39.20;Gen 42.21;Ps 118.13;

24Dar arcul lui a rămas tare, Și mâinile lui au fost întărite De mâinile Puternicului lui Iacov: Și a ajuns astfel păstorul, stânca lui Israel.

Iov 29.20;Ps 37.15;Ps 132.2-5;Gen 45.11;Gen 47.12;Gen 50.21;Ps 80.1;Isa 28.16;

25Aceasta este lucrarea Dumnezeului tatălui tău, care te va ajuta; Aceasta este lucrarea Celui Atotputernic, care te va binecuvânta Cu binecuvântările cerurilor de sus, Cu binecuvântările apelor de jos, Cu binecuvântările țâțelor și ale pântecelui mamei.

Gen 28.13-21;Gen 35.3;Gen 43.23;Gen 17.1;Gen 35.11;Deut 33.13;

26Binecuvântările tatălui tău Întrec binecuvântările părinților mei, și se înalță Până în creștetul dealurilor veșnice: Ele să vină peste capul lui Iosif, Peste creștetul capului domnului fraților săi!

Deut 33.15;Hab 3.6;Deut 33.16;

27Beniamin este un lup care sfâșie; Dimineața, mănâncă prada, Iar seara, împarte prada răpită."

Jud 20.21-25;Ezec 22.25-27;Num 23.24;Est 8.11;Ezec 39.10;Zah 14.1-7;

28Aceștia sunt toți cei ce alcătuiesc cele douăsprezece seminții ale lui Israel. Și acestea sunt lucrurile, pe care li le-a spus tatăl lor, când i-a binecuvântat. I-a binecuvântat, pe fiecare cu o binecuvântare deosebită.

Moartea lui Iacov.

29Apoi le-a dat porunca următoare: "Eu am să fiu adăugat la poporul meu; deci să mă îngropați împreună cu părinții mei, în peștera care este în ogorul Hetitului Efron,

Gen 15.15;Gen 25.8;Gen 47.30;2Sam 19.37;Gen 50.13;

30în peștera din ogorul Macpela, care este față în față cu Mamre, în țara Canaan. Acesta este ogorul, pe care l-a cumpărat Avraam de la Hetitul Efron, ca moșie de înmormântare.

Gen 23.16;

31Acolo au îngropat pe Avraam și pe Sara, nevasta lui; acolo au îngropat pe Isaac și pe Rebeca, nevasta lui; și acolo am îngropat eu pe Lea.

Gen 23.19;Gen 25.9;Gen 35.29;

32Ogorul și peștera care se află acolo au fost cumpărate de la fiii lui Het."

33Când a isprăvit Iacov de dat porunci fiilor săi, și-a tras picioarele în pat, și-a dat duhul, și a fost adăugat la poporul său.

Gen 49.29;

Îngroparea lui Iacov.

## 1 6 12 18 24 30 36 42 48 < 50

1Iosif s-a aruncat pe fața tatălui său, l-a plâns, și l-a sărutat.

Gen 46.4;2Împ 13.14;

2A poruncit doctorilor, care erau în slujba lui, să îmbălsămeze pe tatăl său; și doctorii au îmbălsămat pe Israel.

Gen 50.26;2Cron 16.14;Mat 26.12;Marc 14.8;Marc 16.1;Luc 24.1;Ioan 12.7;Ioan 19.39-40;

3Patruzeci de zile au trecut astfel și au fost întrebuințate cu îmbălsămarea lui. Și Egiptenii l-au plâns șaptezeci de zile.

Num 20.29;Deut 34.8;

4După ce au trecut zilele de jale, Iosif a vorbit oamenilor din casa lui Faraon, și le-a zis: "Dacă am căpătat trecere înaintea voastră, spuneți, vă rog, lui Faraon, ce vă spun eu.

Est 4.2;

5Tatăl meu m-a pus să jur, zicând: "Iată, în curând eu am să mor! Să mă îngropi în mormântul, pe care mi l-am săpat în țara Canaan." Aș vrea dar să mă sui acolo, ca să îngrop pe tatăl meu; și după aceea mă voi întoarce."

Gen 47.29;2Cron 11.14;Isa 22.16;Mat 27.60;

6Faraon a răspuns: "Suie-te, și îngroapă pe tatăl tău, după jurământul pe care te-a pus să-l faci."

7Iosif s-a suit, ca să îngroape pe tatăl său. Împreună cu el s-au suit toți slujitorii lui Faraon, bătrânii casei lui, toți bătrânii țării Egiptului,

8toată casa lui Iosif, frații săi, și casa tatălui său; n-au lăsat în ținutul Gosen decât pruncii, oile și boii.

9Împreună cu Iosif mai erau care și călăreți, așa că alaiul era foarte mare.

10Când au ajuns la aria lui Atad, care este dincolo de Iordan, au făcut plângere mare și jalnică; și Iosif a ținut în cinstea tatălui său un bocet de șapte zile.

2Sam 1.17;Fapt 8.2;1Sam 31.13;Iov 2.13;

11Locuitorii țării, Canaaniții, au fost martori la bocetul acesta din aria lui Atad, și au zis: "Iată un mare bocet printre Egipteni!" De aceea s-a dat acestei arii numele Abel-Mițraim (Jalea Egiptenilor); ea este dincolo de Iordan.

12Astfel au împlinit fiii lui Iacov poruncile tatălui lor.

Gen 49.29-30;Fapt 7.16;

13L-au dus în țara Canaan și l-au îngropat în peștera din ogorul Macpela, pe care-l cumpărase Avraam de la Hetitul Efron, ca moșie de înmormântare, și care este față în față cu Mamre.

Gen 23.16;

14Iosif, după ce a îngropat pe tatăl său, s-a întors în Egipt, împreună cu frații săi și cu toți cei ce se suiseră cu el, ca să îngroape pe tatăl său.

Bunătatea lui Iosif.

15Când au văzut frații lui Iosif că tatăl lor a murit, au zis: "Dacă va prinde Iosif ură pe noi, și ne va întoarce tot răul, pe care i l-am făcut?"

Iov 15.21-22;

16Și au trimis să spună lui Iosif: "Tatăl tău a dat porunca aceasta înainte de moarte:

17"Așa să vorbiți lui Iosif: "Oh! iartă nelegiuirea fraților tăi și păcatul lor, căci ți-au făcut rău!" Iartă acum păcatul robilor Dumnezeului tatălui tău!" Iosif a plâns când a auzit cuvintele acestea.

Prov 28.13;Gen 49.25;

18Frații lui au venit și s-au aruncat ei înșiși cu fața la pământ înaintea lui, și i-au zis: "Suntem robii tăi."

Gen 37.7-10;

19Iosif le-a zis: "Fiți fără teamă; căci sunt eu oare în locul lui Dumnezeu?

Gen 45.5;Deut 32.35;2Împ 5.7;Iov 34.29;Rom 12.19;Evr 10.30;

20Voi, negreșit, v-ați gândit să-mi faceți rău: dar Dumnezeu a schimbat răul în bine, ca să împlinească ceea ce se vede azi, și anume, să scape viața unui popor în mare număr.

Ps 56.5;Isa 10.7;Gen 45.5-7;Fapt 3.13-15;

21Fiți dar fără teamă, căci eu vă voi hrăni, pe voi și pe copiii voștri." Și i-a mângâiat, și le-a îmbărbătat inimile.

Gen 47.12;Mat 5.44;

Moartea lui Iosif.

22Iosif a locuit în Egipt, el și casa tatălui său; și a trăit o sută zece ani.

23Iosif a văzut pe fiii lui Efraim până la al treilea neam; și fiii lui Machir, fiul lui Manase, s-au născut pe genunchii lui.

Iov 42.16;Num 32.39;Gen 30.3;

24Iosif a zis fraților săi: "Eu am să mor! Dar Dumnezeu vă va cerceta, și vă va face să vă suiți din țara aceasta în țara, pe care a jurat că o va da lui Avraam, lui Isaac și lui Iacov."

Gen 15.14;Gen 46.4;Gen 48.21;Ex 3.16-17;Evr 11.22;Gen 15.18;Gen 26.3;Gen 35.12;Gen 46.4;

25Iosif a pus pe fiii lui Israel să jure, zicând: "Când vă va cerceta Dumnezeu, să luați și oasele mele de aici."

Ex 13.19;Ios 24.32;Fapt 7.16;

26Iosif a murit, în vârstă de o sută zece ani. L-au îmbălsămat, și l-au pus într-un sicriu în Egipt.

Gen 50.2;