### A DOUA EPISTOLĂ A LUI PAVEL CĂTRE CORINTENI

Urare.

## 1 > 4 6 8 10 12 13

1Pavel, apostol al lui Isus Hristos, prin voia lui Dumnezeu, și fratele Timotei, către Biserica lui Dumnezeu care este în Corint, și către toți sfinții, care sunt în toată Ahaia:

1Cor 1.1;Efes 1.1;Col 1.1;1Tim 1.1;2Tim 1.1;Filip 1.1;Col 1.2;

2Har și pace vouă de la Dumnezeu, Tatăl nostru, și de la Domnul Isus Hristos!

Rom 1.7;1Cor 1.3;Gal 1.3;Filip 1.2;Col 1.2;1Tes 1.1;2Tes 1.2;Filim 3;

Mângâierile apostolului.

3Binecuvântat să fie Dumnezeu, Tatăl Domnului nostru Isus Hristos, Părintele îndurărilor și Dumnezeul oricărei mângâieri,

Efes 1.3;1Pet 1.3;

4care ne mângâie în toate necazurile noastre, pentru ca, prin mângâierea cu care noi înșine suntem mângâiați de Dumnezeu, să putem mângâia pe cei ce se află în vreun necaz!

5Căci, după cum avem parte din belșug de suferințele lui Hristos, tot așa, prin Hristos avem parte din belșug și de mângâiere.

Fapt 9.4;2Cor 4.10;Col 1.24;

6Așa că, dacă suntem în necaz, suntem pentru mângâierea și mântuirea voastră; dacă suntem mângâiați, suntem pentru mângâierea voastră, care se arată prin faptul că răbdați aceleași suferințe ca și noi.

2Cor 4.15;

7Și nădejdea noastră pentru voi, este neclintită, pentru că știm că, dacă aveți parte de suferințe, aveți parte și de mângâiere.

Rom 8.17;2Tim 2.12;

8În adevăr, fraților, nu voim să vă lăsăm în necunoștință despre necazul care ne-a lovit în Asia, de care am fost apăsați peste măsură de mult, mai presus de puterile noastre, așa că nici nu mai trăgeam nădejde de viață.

Fap 19.23;1Cor 15.32;1Cor 16.9;

9Ba încă ne spunea gândul că trebuie să murim; pentru ca să ne punem încrederea nu în noi înșine, ci în Dumnezeu care învie morții.

Ier 17.5-7;

10El ne-a izbăvit și ne izbăvește dintr-o astfel de moarte, și avem nădejde că ne va mai izbăvi încă.

2Pet 2.9;

11Voi înșivă ne veți ajuta cu rugăciunile voastre, pentru ca binefacerea făcută nouă prin rugăciunile multora să fie pentru mulți un prilej de mulțumiri lui Dumnezeu pentru noi.

Rom 15.30;Filip 1.19;Filim 22;2Cor 4.15;

Mărturia cugetului apostolului.

12Lauda noastră este mărturia, pe care ne-o dă cugetul nostru că ne-am purtat în lume, și mai ales față de voi, cu o sfințenie și curăție de inimă date de Dumnezeu, bizuindu-ne nu pe o înțelepciune lumească, ci pe harul lui Dumnezeu.

2Cor 2.17;2Cor 4.2;1Cor 2.4-13;

13Nu vă scriem altceva decât ce citiți și cunoașteți. Și trag nădejde că până la sfârșit veți cunoaște,

14cum ați și cunoscut în parte, că noi suntem lauda voastră, după cum și voi veți fi lauda noastră în ziua Domnului Isus.

2Cor 5.12;Filip 2.16;Filip 4.1;1Tes 2.19-20;

15În această încredințare, voiam să vin mai înainte la voi, ca să aveți un al doilea har.

1Cor 4.19;Rom 1.11;

16Voiam să trec pe la voi ca să mă duc în Macedonia; apoi din Macedonia să mă întorc la voi, și să fiu petrecut de voi în Iudea.

1Cor 16.5-6;

17În luarea hotărârii acesteia, am lucrat eu în chip ușuratic? Sau hotărârile mele sunt niște hotărâri, pe care le iau în felul lumii, ca să fie în mine "Da, da" și "Nu, nu"?

2Cor 10.2;

18Credincios este Dumnezeu că vorbirea noastră față de voi n-a fost și "Da", și "Nu".

19Căci Fiul lui Dumnezeu, Isus Hristos, care a fost propovăduit de noi în mijlocul vostru, prin mine, prin Silvan, și prin Timotei, n-a fost "da" și "nu", ci în El nu este decât "da".

Marc 1.1;Luc 1.35;Fapt 9.20;Evr 13.8;

20În adevăr, făgăduințele lui Dumnezeu, oricâte ar fi ele, toate în El sunt "da"; de aceea și "Amin", pe care-l spunem noi, prin El, este spre slava lui Dumnezeu.

Rom 15.8-9;

21Și Cel ce ne întărește împreună cu voi, în Hristos, și care ne-a uns, este Dumnezeu.

1Ioan 2.20-27;

22El ne-a și pecetluit, și ne-a pus în inimă arvuna Duhului.

Efes 1.13;Efes 4.30;2Tim 2.19;Apoc 2.17;2Cor 5.5;Efes 1.14;

Pricina amânării venirii.

23Iau pe Dumnezeu martor față de sufletul meu, că n-am mai venit până acum la Corint tocmai ca să vă cruț.

Rom 1.9;2Cor 11.31;Gal 1.20;Filip 1.8;1Cor 4.21;2Cor 2.3;2Cor 12.20;2Cor 13.2-10;

24Nu doar că am avea stăpânire peste credința voastră; dar vrem să lucrăm și noi împreună la bucuria voastră; căci stați tari în credință.

1Cor 3.5;1Pet 5.3;Rom 11.20;1Cor 15.1;

## < 2 > 4 6 8 10 12 13

1Am hotărât dar în mine, să nu mă întorc la voi cu întristare.

2Cor 1.23;2Cor 12.20-21;2Cor 13.10;

2Căci, dacă vă întristez, de la cine să mă aștept la bucurie, dacă nu de la cel întristat de mine?

3Și v-am scris cum v-am scris, ca, la venirea mea, să n-am întristare din partea celor ce trebuiau să-mi facă bucurie; și sunt încredințat, cu privire la voi toți, că bucuria mea este bucuria voastră a tuturor.

2Cor 12.21;2Cor 7.16;2Cor 8.22;Gal 5.10;

4V-am scris cu multă mâhnire, și strângere de inimă, cu ochii scăldați în lacrimi, nu ca să vă întristați, ci ca să vedeți dragostea nespus de mare, pe care o am față de voi.

2Cor 7.8-12;

Iertarea celui pedepsit.

5Dacă a fost cineva o pricină de întristare, nu m-a întristat numai pe mine, ci pe voi toți; cel puțin în parte, ca să nu spun prea mult.

1Cor 5.1;Gal 4.12;

6Este destul pentru omul acesta pedeapsa, care i-a fost dată de cei mai mulți;

1Cor 5.4-5;1Tim 5.20;

7așa că acum, este mai bine să-l iertați, și să-l mângâiați, ca să nu fie doborât de prea multă mâhnire.

Gal 1.6;

8De aceea, vă rog, să vă arătați iarăși dragostea față de el;

9căci v-am scris și cu gândul ca să vă pun la încercare și să văd dacă sunteți ascultători în totul.

2Cor 7.15;2Cor 10.6;

10Dar pe cine iertați voi, îl iert și eu. În adevăr, ce am iertat eu, - dacă am iertat ceva - am iertat pentru voi, în fața lui Hristos,

11ca să nu lăsăm pe Satana să aibă un câștig de la noi; căci nu suntem în neștiință despre planurile lui.

12Când am ajuns la Troa pentru Evanghelia lui Hristos, măcar că mi se deschisese acolo o ușă în Domnul,

Fapt 16.8;Fapt 20.6;1Cor 16.9;

13n-am avut liniște în duhul meu, fiindcă n-am găsit pe fratele meu Tit; de aceea, mi-am luat ziua bună de la frați, și am plecat în Macedonia.

2Cor 7.5-6;

Slujba apostolului.

14Mulțumiri fie aduse lui Dumnezeu, care ne poartă totdeauna cu carul Lui de biruință în Hristos, și care răspândește prin noi în orice loc mireasma cunoștinței Lui.

Cânt 1.3;

15În adevăr, noi suntem, înaintea lui Dumnezeu, o mireasmă a lui Hristos printre cei ce sunt pe calea mântuirii și printre cei ce sunt pe calea pierzării:

1Cor 1.18;2Cor 4.3;

16pentru aceștia, o mireasmă de la moarte spre moarte; pentru aceia, o mireasmă de la viață spre viață. Și cine este de ajuns pentru aceste lucruri?

Luc 2.34;Ioan 9.39;1Pet 2.7-8;1Cor 15.10;2Cor 3.5-6;

17Căci noi nu stricăm Cuvântul lui Dumnezeu, cum fac cei mai mulți; ci vorbim cu inimă curată, din partea lui Dumnezeu, înaintea lui Dumnezeu, în Hristos.

2Cor 4.2;2Cor 11.13;2Pet 2.3;

Destoinicia apostolului.

## 1 < 3 > 6 8 10 12 13

1Începem noi iarăși să ne lăudăm singuri? Sau nu cumva avem trebuință, ca unii, de epistole de laudă, către voi sau de la voi?

2Cor 5.12;2Cor 10.8-12;2Cor 12.11;Fapt 18.27;

2Voi sunteți epistola noastră, scrisă în inimile noastre, cunoscută și citită de toți oamenii.

1Cor 9.2;

3Voi sunteți arătați ca fiind epistola lui Hristos, scrisă de noi, ca slujitori ai Lui, nu cu cerneală, ci cu Duhul Dumnezeului celui viu; nu pe niște table de piatră, ci pe niște table care sunt inimi de carne.

1Cor 3.5;Ex 24.12;Ex 34.1;Ps 40.8;Ier 31.33;Ezec 11.19;Ezec 36.26;Evr 8.10;

4Avem încrederea aceasta tare în Dumnezeu, prin Hristos.

5Nu că noi prin noi înșine suntem în stare să gândim ceva ca venind de la noi. Destoinicia noastră, dimpotrivă, vine de la Dumnezeu,

Ioan 15.5;2Cor 2.16;1Cor 15.10;Filip 2.13;

6care ne-a și făcut în stare să fim slujitori ai unui legământ nou, nu al slovei, ci al Duhului; căci slova omoară, dar Duhul dă viața.

1Cor 3.5;1Cor 15.10;2Cor 5.18;Efes 3.7;Col 1.25-29;1Tim 1.11-12;2Tim 1.11;Ier 31.31;

Legământul cel nou și cel vechi.

7Acum, dacă slujba aducătoare de moarte, scrisă și săpată în pietre, era cu atâta slavă încât fiii lui Israel nu puteau să-și pironească ochii asupra feței lui Moise, din pricina strălucirii feței lui, măcar că strălucirea aceasta era trecătoare,

Rom 7.10;Ex 34.1-28;Deut 10.1;Ex 34.29-85;

8cum n-ar fi cu slavă mai degrabă slujba Duhului?

Gal 3.5;

9Dacă slujba aducătoare de osândă, a fost slăvită, cu cât mai mult o întrece în slavă slujba aducătoare de neprihănire?

Rom 1.17;Rom 3.21;

10Și în privința aceasta, ce a fost slăvit nici n-a fost slăvit, din pricina slavei care o întrece cu mult.

11În adevăr, dacă ce era trecător, era cu slavă, cu cât mai mult va rămâne în slavă ce este netrecător!

12Fiindcă avem dar o astfel de nădejde, noi lucrăm cu multă îndrăzneală;

2Cor 7.4;Efes 6.19;

13și nu facem ca Moise, care își punea o maramă peste față, pentru ca fiii lui Israel să nu-și pironească ochii asupra sfârșitului a ceea ce era trecător.

Ex 34.33-35;Rom 10.4;Gal 3.23;

14Dar ei au rămas greoi la minte: căci până în ziua de astăzi, la citirea Vechiului Testament, această maramă rămâne neridicată, fiindcă marama este dată la o parte în Hristos.

Isa 6.10;Mat 13.11-14;Ioan 12.40;Fapt 28.26;Rom 11.7-25;2Cor 4.4;

15Da, până astăzi, când se citește Moise, rămâne o maramă peste inimile lor.

16Dar ori de câte ori vreunul se întoarce la Domnul, marama este luată.

Ex 34.34;Rom 11.23-26;Isa 25.7;

17Căci Domnul este Duhul; și unde este Duhul Domnului, acolo este slobozenia.

1Cor 15.45;2Cor 3.6;

18Noi toți privim cu fața descoperită, ca într-o oglindă, slava Domnului, și suntem schimbați în același chip al Lui, din slavă în slavă, prin Duhul Domnului.

1Cor 13.12;2Cor 4.4-6;1Tim 1.11;Rom 8.29;1Cor 15.49;Col 3.10;

Propovăduirea Evangheliei.

## 1 2 < 4 > 6 8 10 12 13

1De aceea, fiindcă avem slujba aceasta, după îndurarea pe care am căpătat-o, noi nu cădem de oboseală.

2Cor 3.6;1Cor 7.25;1Tim 1.18;

2Ca unii, care am lepădat meșteșugirile rușinoase și ascunse, nu umblăm cu vicleșug și nu stricăm Cuvântul lui Dumnezeu. Ci, prin arătarea adevărului, ne facem vrednici să fim primiți de orice cuget omenesc, înaintea lui Dumnezeu.

2Cor 2.17;1Tes 2.3-5;2Cor 6.4-7;2Cor 7.14;2Cor 5.11;

3Și dacă Evanghelia noastră este acoperită, este acoperită pentru cei ce sunt pe calea pierzării,

1Cor 1.18;2Cor 2.15;2Tes 2.10;

4a căror minte necredincioasă a orbit-o dumnezeul veacului acestuia, ca să nu vadă strălucind lumina Evangheliei slavei lui Hristos, care este chipul lui Dumnezeu.

Ioan 12.31;Ioan 14.30;Ioan 16.11;Efes 6.12;Isa 6.10;Ioan 12.40;2Cor 3.14;2Cor 3.8-18;2Cor 4.6;Ioan 1.18;Ioan 12.45;Ioan 14.9;Filip 2.6;Col 1.15;Evr 1.3;

5Căci noi nu ne propovăduim pe noi înșine, ci pe Domnul Hristos Isus. Noi suntem robii voștri, pentru Isus.

1Cor 1.13-23;1Cor 10.33;1Cor 9.19;2Cor 1.24;

6Căci Dumnezeu, care a zis: "Să lumineze lumina din întuneric", ne-a luminat inimile, pentru ca să facem să strălucească lumina cunoștinței slavei lui Dumnezeu pe fața lui Isus Hristos.

Gen 1.3;2Pet 1.19;2Cor 4.4;1Pet 2.9;

Greutățile slujbei.

7Comoara aceasta o purtăm în niște vase de lut, pentru ca această putere nemaipomenită să fie de la Dumnezeu și nu de la noi.

2Cor 5.1;1Cor 2.3;2Cor 12.9;

8Suntem încolțiți în toate chipurile, dar nu la strâmtoare; în grea cumpănă, dar nu deznădăjduiți;

2Cor 7.5;

9prigoniți, dar nu părăsiți; trântiți jos, dar nu omorâți.

Ps 37.24;

10Purtăm întotdeauna cu noi, în trupul nostru, omorârea Domnului Isus, pentru ca și viața lui Isus să se arate în trupul nostru.

1Cor 15.31;2Cor 1.5-9;Gal 6.17;Filip 3.10;Rom 8.17;2Tim 2.11-12;1Pet 4.13;

11Căci noi cei vii, totdeauna suntem dați la moarte din pricina lui Isus, pentru ca și viața lui Isus să se arate în trupul nostru muritor.

Ps 44.22;Rom 8.36;1Cor 15.31-49;

12Astfel că, în noi lucrează moartea, iar în voi viața.

2Cor 13.9;

13Însă fiindcă avem același duh de credință, potrivit cu ceea ce este scris: "Am crezut, de aceea am vorbit!" și noi credem, și de aceea vorbim.

Rom 1.12;2Pet 1.1;Ps 116.10;

14Și știm că Cel ce a înviat pe Domnul Isus, ne va învia și pe noi împreună cu Isus, și ne va face să ne înfățișăm împreună cu voi.

Rom 8.11;1Cor 6.14;

15Căci toate aceste lucruri se petrec în folosul vostru, pentru ca harul mare, căpătat prin mulți, să facă să sporească mulțumirile spre slava lui Dumnezeu.

1Cor 3.21;2Cor 1.6;Col 1.24;2Tim 2.10;2Cor 1.11;2Cor 8.19;2Cor 9.11-12;

Pricinile de încredere.

16De aceea, noi nu cădem de oboseală. Ci chiar dacă omul nostru de afară se trece, totuși omul nostru dinăuntru se înnoiește din zi în zi.

Rom 7.22;Efes 3.16;Col 3.10;1Pet 3.4;

17Căci întristările noastre ușoare de o clipă lucrează pentru noi tot mai mult o greutate veșnică de slavă.

Mat 5.12;Rom 8.18;1Pet 1.6;1Pet 5.10;

18Pentru că noi nu ne uităm la lucrurile care se văd, ci la cele ce nu se văd; căci lucrurile care se văd, sunt trecătoare, pe când cele ce nu se văd, sunt veșnice.

Rom 8.24;2Cor 5.7;Evr 11.1;

## 1 2 < 5 > 8 10 12 13

1Știm, în adevăr, că, dacă se desface casa pământească a cortului nostru trupesc, avem o clădire în cer de la Dumnezeu, o casă, care nu este făcută de mână ci este veșnică.

Iov 4.19;2Cor 4.7;2Pet 1.13-14;

2Și gemem în cortul acesta, plini de dorința să ne îmbrăcăm peste el cu locașul nostru ceresc,

Rom 8.23;

3negreșit dacă atunci când vom fi îmbrăcați nu vom fi găsiți dezbrăcați de el.

Apoc 3.18;Apoc 16.15;

4Chiar în cortul acesta deci, gemem apăsați; nu că dorim să fim dezbrăcați de trupul acesta, ci să fim îmbrăcați cu trupul celălalt peste acesta, pentru ca ce este muritor în noi, să fie înghițit de viață.

1Cor 15.53-54;

5Și Cel ce ne-a făcut pentru aceasta, este Dumnezeu, care ne-a dat arvuna Duhului.

Isa 29.23;Efes 2.10;Rom 8.23;2Cor 1.22;Efes 1.14;Efes 4.30;

6Așadar, noi întotdeauna suntem plini de încredere; căci știm că, dacă suntem acasă în trup, pribegim departe de Domnul, -

7pentru că umblăm prin credință, nu prin vedere. -

Rom 8.24-25;1Cor 13.12;2Cor 4.18;Evr 11.1;

8Da, suntem plini de încredere, și ne place mult mai mult să părăsim trupul acesta, ca să fim acasă la Domnul.

Filip 1.23;

9De aceea ne și silim să-I fim plăcuți, fie că rămânem acasă fie că suntem departe de casă.

10Căci toți trebuie să ne înfățișăm înaintea scaunului de judecată al lui Hristos, pentru ca fiecare să-și primească răsplata după binele sau răul, pe care-l va fi făcut când trăia în trup.

Mat 25.31-32;Rom 14.10;Rom 2.6;Gal 6.7;Efes 6.8;Col 3.24-25;Apoc 22.12;

Făptura cea nouă.

11Ca unii care cunoaștem deci frica de Domnul, pe oameni, căutăm să-i încredințăm; dar Dumnezeu ne cunoaște bine, și nădăjduiesc că și voi ne cunoașteți bine în cugetele voastre.

Iov 31.23;Evr 10.31;Iuda 23;2Cor 4.2;

12Cu aceasta nu ne lăudăm singuri iarăși înaintea voastră, ci vă dăm un temei de laudă cu privire la noi, ca să aveți cu ce răspunde acelora care se laudă cu ce este în înfățișare și nu cu ce este în inimă.

2Cor 3.1;2Cor 1.14;

13În adevăr, dacă ne-am ieșit din minți, pentru Dumnezeu ne-am ieșit; dacă suntem întregi la minte, pentru voi suntem.

2Cor 11.1-17;2Cor 12.6-11;

14Căci dragostea lui Hristos ne strânge; fiindcă socotim că, dacă Unul singur a murit pentru toți, toți deci au murit.

Rom 5.15;

15Și El a murit pentru toți, pentru ca cei ce trăiesc, să nu mai trăiască pentru ei înșiși, ci pentru Cel ce a murit și a înviat pentru ei.

Rom 6.11-12;Rom 14.7-8;1Cor 6.19;Gal 2.20;1Tes 5.10;1Pet 4.2;

16Așa că, de acum încolo, nu mai cunoaștem pe nimeni în felul lumii; și chiar dacă am cunoscut pe Hristos în felul lumii, totuși acum nu-L mai cunoaștem în felul acesta.

Mat 12.50;Ioan 15.14;Gal 5.6;Filip 3.7-8;Col 3.11;Ioan 6.63;

17Căci, dacă este cineva în Hristos, este o făptură (Sau: zidire.) nouă. Cele vechi s-au dus: iată că toate lucrurile s-au făcut noi.

Rom 8.9;Rom 16.7;Gal 6.15;Gal 5.6;Gal 6.15;Isa 43.18-19;Isa 65.17;Efes 2.15;Apoc 21.5;

18Și toate lucrurile acestea sunt de la Dumnezeu, care ne-a împăcat cu El prin Isus Hristos, și ne-a încredințat slujba împăcării;

Rom 5.10;Efes 2.16;Col 1.20;1Ioan 2.2;1Ioan 4.10;

19că adică, Dumnezeu era în Hristos, împăcând lumea cu Sine, neținându-le în socoteală păcatele lor, și ne-a încredințat nouă propovăduirea acestei împăcări.

Rom 3.24-25;

20Noi dar, suntem trimiși împuterniciți ai lui Hristos; și, ca și cum Dumnezeu ar îndemna prin noi, vă rugăm fierbinte, în Numele lui Hristos: Împăcați-vă cu Dumnezeu!

Iov 33.23;Mal 2.7;2Cor 3.6;Efes 6.20;2Cor 6.1;

21Pe Cel ce n-a cunoscut nici un păcat, El L-a făcut păcat pentru noi, ca noi să fim neprihănirea lui Dumnezeu în El.

Isa 53.6-12;Gal 3.13;1Pet 2.22-24;1Ioan 3.5;Rom 1.17;Rom 5.19;Rom 10.3;

Râvna lui Pavel pentru slujba lui.

## 1 2 4 < 6 > 8 10 12 13

1Ca unii care lucrăm împreună cu Dumnezeu, vă sfătuim să faceți așa ca să nu fi primit în zadar harul lui Dumnezeu.

1Cor 3.9;2Cor 5.20;Evr 12.15;

2Căci El zice: "La vremea potrivită, te-am ascultat, în ziua mântuirii, te-am ajutat. Iată că acum este vremea potrivită; iată că acum este ziua mântuirii."

Isa 49.8;

3Noi nu dăm nimănui nici un prilej de poticnire, pentru ca slujba noastră să nu fie defăimată.

Rom 14.13;1Cor 9.12;1Cor 10.32;

4Ci, în toate privințele, arătăm că suntem niște vrednici slujitori ai lui Dumnezeu, prin multă răbdare, în necazuri, în nevoi, în strâmtorări,

1Cor 4.1;

5în bătăi, în temnițe, în răscoale, în osteneli, în vegheri, în posturi;

2Cor 11.23;

6prin curăție, prin înțelepciune, prin îndelungă răbdare, prin bunătate, prin Duhul Sfânt, printr-o dragoste neprefăcută,

7prin cuvântul adevărului, prin puterea lui Dumnezeu, prin armele de lovire și de apărare, pe care le dă neprihănirea;

2Cor 4.2;2Cor 7.14;1Cor 2.4;2Cor 10.4;Efes 6.11-13;2Tim 4.7;

8în slavă și în ocară, în vorbire de rău și în vorbire de bine. Suntem priviți ca niște înșelători, măcar că spunem adevărul;

2Cor 4.2;2Cor 5.11;2Cor 11.6;

9ca niște necunoscuți, măcar că suntem bine cunoscuți; ca unii care murim, și iată că trăim; ca niște pedepsiți, măcar că nu suntem omorâți;

1Cor 4.9;2Cor 1.9;2Cor 4.10-11;Ps 118.18;

10ca niște întristați, și totdeauna suntem veseli; ca niște săraci, și totuși îmbogățim pe mulți; ca neavând nimic, și totuși stăpânind toate lucrurile.

Dragostea apostolului pentru ei.

11Am dat drumul gurii față de voi, Corintenilor! Ni s-a lărgit inima.

2Cor 7.3;

12Voi nu sunteți la strâmtoare în noi; dar inima voastră s-a strâns pentru noi.

2Cor 12.15;

13Faceți-ne și voi la fel: vă vorbesc ca unor copii ai mei - lărgiți-vă și voi!

1Cor 4.14;

Credincioșii și necredincioșii.

14Nu vă înjugați la un jug nepotrivit cu cei necredincioși. Căci ce legătură este între neprihănire și fărădelege? Sau cum poate sta împreună lumina cu întunericul?

Deut 7.2-3;1Cor 5.9;1Cor 7.39;1Sam 5.2-3;1Împ 18.21;1Cor 10.21;Efes 5.7-11;

15Ce înțelegere poate fi între Hristos și Belial? Sau ce legătură are cel credincios cu cel necredincios?

16Cum se împacă Templul lui Dumnezeu cu idolii? Căci noi suntem Templul Dumnezeului celui viu, cum a zis Dumnezeu: "Eu voi locui și voi umbla în mijlocul lor; Eu voi fi Dumnezeul lor, și ei vor fi poporul Meu."

1Cor 3.16;1Cor 6.19;Efes 2.21-22;Evr 3.6;Ex 29.45;Lev 26.12;Ier 31.33;Ier 32.38;Ezec 11.20;Ezec 36.28;Ezec 37.26;Zah 8.8;Zah 13.9;

17De aceea: "Ieșiți din mijlocul lor, și despărțiți-vă de ei, zice Domnul; nu vă atingeți de ce este necurat, și vă voi primi.

Isa 52.11;2Cor 7.1;Apoc 18.4;

18Eu vă voi fi Tată, și voi Îmi veți fi fii și fiice, zice Domnul Cel Atotputernic."

Ier 31.1-9;Apoc 21.7;

## 1 2 4 < 7 > 10 12 13

1Deci, fiindcă avem astfel de făgăduințe, preaiubiților, să ne curățim de orice întinăciune a cărnii și a duhului, și să ne ducem sfințirea până la capăt, în frica de Dumnezeu.

2Cor 6.17-18;1Ioan 3.3;

Bucuria lui Pavel.

2Înțelegeți-ne bine! N-am nedreptățit pe nimeni, n-am vătămat pe nimeni, n-am înșelat pe nimeni.

Fapt 20.33;2Cor 12.17;

3Nu spun aceste lucruri ca să vă osândesc, căci am spus mai înainte că sunteți în inimile noastre pe viață și pe moarte.

2Cor 6.11-12;

4Am o mare încredere în voi. Am tot dreptul să mă laud cu voi. Sunt plin de mângâiere, îmi saltă inima de bucurie în toate necazurile noastre.

2Cor 3.12;1Cor 1.4;2Cor 1.14;2Cor 1.4;Filip 2.17;Col 1.24;

5Căci și după venirea noastră în Macedonia, trupul nostru n-a avut nici o odihnă. Am fost necăjiți în toate chipurile: de afară lupte, dinăuntru temeri.

2Cor 2.13;2Cor 4.8;Deut 32.25;

6Dar Dumnezeu, care mângâie pe cei smeriți, ne-a mângâiat prin venirea lui Tit.

2Cor 1.4;

7Și nu numai prin venirea lui, ci și prin mângâierea cu care a fost mângâiat și el de voi. El ne-a istorisit despre dorința voastră arzătoare, despre lacrimile voastre, despre râvna voastră pentru mine, așa că bucuria mea a fost și mai mare.

2Cor 2.13;

8Măcar că v-am întristat prin epistola mea, nu-mi pare rău; și chiar dacă mi-ar fi părut rău - căci văd că epistola aceea v-a întristat (măcar că pentru puțină vreme) -

2Cor 2.4;

9totuși, acum mă bucur, nu pentru că ați fost întristați, ci pentru că întristarea voastră v-a adus la pocăință. Căci ați fost întristați după voia lui Dumnezeu, ca să n-aveți nici o pagubă din partea noastră.

2Sam 12.13;Mat 26.75;

10În adevăr, când întristarea este după voia lui Dumnezeu, aduce o pocăință care duce la mântuire, și de care cineva nu se căiește niciodată; pe când întristarea lumii aduce moartea.

Prov 17.22;

11Căci uite, tocmai întristarea aceasta a voastră după voia lui Dumnezeu, ce frământare a trezit în voi! Și ce cuvinte de dezvinovățire! Ce mânie! Ce frică! Ce dorință aprinsă! Ce râvnă! Ce pedeapsă! În toate voi ați arătat că sunteți curați în privința aceasta.

12Așa că, dacă v-am scris nu v-am scris nici din pricina celui ce a făcut ocara, nici din pricina celui ce a suferit ocara, ci ca să se arate marea noastră purtare de grijă pentru voi înaintea lui Dumnezeu.

2Cor 2.4;

13De aceea am fost mângâiați. Dar, pe lângă mângâierea aceasta a noastră, ne-am bucurat și mai mult de bucuria lui Tit, al cărui duh a fost răcorit de voi toți.

Rom 5.32;

14Și dacă m-am lăudat puțin cu voi înaintea lui, n-am fost dat de rușine. Ci, după cum în orice lucru v-am spus adevărul, tot așa și lauda noastră cu voi înaintea lui Tit, s-a adeverit.

15El are o și mai mare dragoste pentru voi, când își aduce aminte de ascultarea voastră a tuturor, și de primirea pe care i-ați făcut-o, cu frică și cu cutremur.

2Cor 2.9;Filip 2.12;

16Mă bucur că mă pot încrede în voi în toate privințele.

2Tes 3.4;Filim 8-21;

Dărnicia Macedonenilor.

## 1 2 4 6 < 8 > 10 12 13

1Fraților, voim să vă aducem la cunoștință harul, pe care l-a dat Dumnezeu în Bisericile Macedoniei.

2În mijlocul multelor necazuri prin care au trecut, bucuria lor peste măsură de mare și sărăcia lor lucie, au dat naștere la un belșug de dărnicie din partea lor.

Marc 12.44;

3Vă mărturisesc că au dat de bună voie, după puterea lor, și chiar peste puterile lor.

4Și ne-au rugat cu mari stăruințe pentru harul și părtășia la această strângere de ajutoare pentru sfinți.

Fapt 11.29;Fapt 24.17;Rom 15.25-26;1Cor 16.1;1Cor 16.3-4;2Cor 9.1;

5Și au făcut aceasta nu numai cum nădăjduisem, dar s-au dat mai întâi pe ei înșiși Domnului, și apoi nouă, prin voia lui Dumnezeu.

6Noi dar, am rugat pe Tit să isprăvească această strângere de ajutoare, pe care o începuse.

2Cor 8.17;2Cor 12.18;

7După cum sporiți în toate lucrurile: în credință, în cuvânt, în cunoștință, în orice râvnă, și în dragostea voastră pentru noi, căutați să sporiți și în această binefacere.

1Cor 1.5;1Cor 12.13;2Cor 9.8;

8Nu spun lucrul acesta ca să vă dau o poruncă; ci pentru râvna altora, și ca să pun la încercare curăția dragostei voastre.

1Cor 7.6;

9Căci cunoașteți harul Domnului nostru Isus Hristos. El, măcar că era bogat, s-a făcut sărac pentru voi, pentru ca prin sărăcia Lui, voi să vă îmbogățiți.

Mat 8.20;Luc 9.58;Filip 2.6-7;

10În această privință vă dau un sfat. Și sfatul acesta vă este de folos vouă, care, de acum un an, cei dintâi ați început nu numai să faceți, ci să și voiți.

1Cor 7.25;Prov 19.17;Mat 10.42;1Tim 6.18-19;Evr 13.16;2Cor 9.2;

11Isprăviți dar acum de făcut; pentru ca, după graba voinței să fie și înfăptuirea, potrivit cu mijloacele voastre.

12Pentru că, dacă este bunăvoință, darul este primit, avându-se în vedere ce are cineva, nu ce n-are.

Marc 12.43-44;Luc 21.3;

13Aici nu este vorba ca alții să fie ușurați, iar voi strâmtorați;

14ci este vorba de o potrivire: în împrejurarea de acum, prisosul vostru să acopere nevoile lor, pentru ca și prisosul lor să acopere, la rândul lui, nevoile voastre, așa ca să fie o potrivire;

15după cum este scris: "Cel ce strânsese mult, n-avea nimic de prisos, și cel ce strânsese puțin, nu ducea lipsă."

Ex 16.18;

A doua trimitere a lui Tit.

16Mulțumiri fie aduse lui Dumnezeu, care a pus în inima lui Tit aceeași râvnă pentru voi.

17Căci el a primit îndemnul nostru; ba încă, stăpânit de o râvnă arzătoare, a pornit de bună voie spre voi.

2Cor 8.6;

18Am trimis cu el și pe fratele a cărui laudă în Evanghelie este răspândită prin toate Bisericile.

2Cor 12.18;

19Mai mult, el a fost ales de Biserici să meargă împreună cu noi în această lucrare de binefacere, pe care o săvârșim spre slava Domnului și ca o dovadă de bunăvoința noastră.

1Cor 16.3-4;2Cor 4.15;

20În chipul acesta, vrem ca nimeni să nu ne defaime cu privire la acest belșug de ajutoare, de care îngrijim.

21Căci căutăm să lucrăm cinstit nu numai înaintea Domnului, ci și înaintea oamenilor.

Rom 12.17;Filip 4.8;1Pet 2.12;

22Am trimis cu ei pe fratele nostru, a cărui râvnă am încercat-o de atâtea ori în multe împrejurări, și care, de data aceasta, arată mult mai multă râvnă, din pricina marii lui încrederi în voi.

23Astfel, fie având în vedere pe Tit, care este părtașul și tovarășul meu de lucru în mijlocul vostru; fie având în vedere pe frații noștri, care sunt trimișii Bisericilor și fala lui Hristos:

Filip 2.25;

24dați-le înaintea Bisericilor dovadă de dragostea voastră, și arătați-le că avem dreptul să ne lăudăm cu voi.

2Cor 7.14;2Cor 9.2;

Răsplata dărniciei creștine.

## 1 2 4 6 < 9 > 12 13

1Este de prisos să vă mai scriu cu privire la strângerea de ajutoare pentru sfinți.

Fapt 11.29;Rom 15.26;1Cor 16.1;2Cor 8.4;Gal 2.10;

2Cunosc, în adevăr, bunăvoința voastră, cu care mă laud cu privire la voi către Macedoneni, și le spun că Ahaia este gata de acum un an. Și râvna voastră a îmbărbătat pe foarte mulți din ei.

2Cor 8.19;2Cor 8.24;2Cor 8.10;

3Am trimis totuși pe frați, pentru ca lauda noastră cu voi să nu fie nimicită cu prilejul acesta, ci să fiți gata, cum am spus.

2Cor 8.6-22;

4Dacă vor veni vreunii din Macedonia cu mine, și nu vă vor găsi gata, n-aș vrea ca noi (ca să nu zicem voi) să fim dați de rușine în încrederea aceasta.

5De aceea, am socotit de trebuință, să rog pe frați să vină mai înainte la voi, și să pregătească strângerea darurilor făgăduite de voi, ca ele să fie gata, făcute cu dărnicie nu cu zgârcenie.

6Să știți: cine seamănă puțin, puțin va secera; iar cine seamănă mult, mult va secera.

Prov 11.24;Prov 19.17;Prov 22.9;Gal 6.7-9;

7Fiecare să dea după cum a hotărât în inima lui: nu cu părere de rău, sau de silă, căci "pe cine dă cu bucurie, îl iubește Dumnezeu."

Deut 15.7;Ex 25.2;Ex 35.5;Prov 11.25;Rom 12.8;2Cor 8.12;

8Și Dumnezeu poate să vă umple cu orice har, pentru ca, având totdeauna în toate lucrurile din destul, să prisosiți în orice faptă bună,

Prov 11.24-25;Prov 28.27;Filip 4.19;

9după cum este scris: "A împrăștiat, a dat săracilor, neprihănirea lui rămâne în veac."

Ps 112.9;

10"Cel ce dă sămânță semănătorului și pâine pentru hrană", vă va da și vă va înmulți și vouă sămânța de semănat și va face să crească roadele neprihănirii voastre.

Isa 55.10;Osea 10.12;Mat 6.1;

11În chipul acesta veți fi îmbogățiți în toate privințele, pentru orice dărnicie, care, prin noi, va face să se aducă mulțumiri lui Dumnezeu.

2Cor 1.11;2Cor 4.15;

12Căci ajutorul dat de darurile acestea, nu numai că acoperă nevoile sfinților, dar este și o pricină de multe mulțumiri către Dumnezeu.

2Cor 8.14;

13Așa că dovada dată de voi prin ajutorul acesta, îi face să slăvească pe Dumnezeu pentru ascultarea pe care mărturisiți că o aveți față de Evanghelia lui Hristos, și pentru dărnicia ajutorului vostru față de ei și față de toți;

Mat 5.16;Evr 13.16;

14și-i face să se roage pentru voi, și să vă iubească din inimă, pentru harul nespus de mare al lui Dumnezeu față de voi.

2Cor 8.1;

15Mulțumiri fie aduse lui Dumnezeu pentru darul Lui nespus de mare!

Iac 17.1;

Pavel își apără slujba lui.

## 1 2 4 6 8 < 10 > 12 13

1Eu, Pavel, vă rog, prin blândețea și bunătatea lui Hristos, - eu, cel "smerit când sunt de față în mijlocul vostru, și plin de îndrăzneală împotriva voastră, când sunt departe",

Rom 12.1;2Cor 10.10;2Cor 12.5-9;

2- vă rog, dar, să nu mă faceți ca, atunci când voi fi de față, să alerg cu hotărâre la îndrăzneala aceea, pe care am de gând s-o întrebuințez împotriva unora, care își închipuie că noi suntem mânați de firea pământească.

1Cor 4.21;2Cor 13.2-10;

3Măcar că trăim în firea pământească, totuși nu ne luptăm călăuziți de firea pământească.

4Căci armele cu care ne luptăm noi, nu sunt supuse firii pământești, ci sunt puternice, întărite de Dumnezeu ca să surpe întăriturile.

Efes 6.13;1Tes 5.8;1Tim 1.18;2Tim 2.3;Fapt 7.22;1Cor 2.5;2Cor 6.7;2Cor 13.3-4;Ier 1.10;

5Noi răsturnăm izvodirile minții și orice înălțime, care se ridică împotriva cunoștinței lui Dumnezeu; și orice gând îl facem rob ascultării de Hristos.

1Cor 1.19;1Cor 3.19;

6Îndată ce se va săvârși ascultarea aceasta din partea voastră, suntem gata să pedepsim orice neascultare.

2Cor 13.2-10;2Cor 2.9;2Cor 7.15;

7La înfățișare vă uitați? Dacă cineva crede că "este al lui Hristos", să aibă în vedere că, după cum el este al lui Hristos, tot așa suntem și noi.

Ioan 7.24;2Cor 5.12;2Cor 11.18;1Cor 14.37;Ioan 4.6;1Cor 3.23;1Cor 9.1;2Cor 11.23;

8Și chiar dacă m-aș lăuda ceva mai mult cu stăpânirea, pe care mi-a dat-o Domnul pentru zidirea voastră, iar nu pentru dărâmarea voastră, tot nu mi-ar fi rușine.

2Cor 13.10;2Cor 7.14;2Cor 12.6;

9Zic așa, ca să nu se pară că vreau să vă înfricoșez prin epistolele mele.

10"De fapt", zic ei, "epistolele lui sunt cu greutate și pline de putere; dar când este de față el însuși, este moale, și cuvântul lui n-are nici o greutate."

1Cor 2.3-4;2Cor 10.1;2Cor 12.5-9;Gal 4.13;1Cor 1.17;1Cor 2.1-4;2Cor 11.6;

11Cine judecă așa, să fie încredințat că, așa cum suntem în vorbă, în epistolele noastre, când nu suntem de față, tot așa vom fi și în faptă, când vom fi de față!

Pavel și protivnicii lui.

12Negreșit, n-avem îndrăzneala să ne punem alături sau în rândul unora din aceia care se laudă singuri. Dar ei, prin faptul că se măsoară cu ei înșiși și se pun alături ei cu ei înșiși, sunt fără pricepere.

2Cor 3.1;2Cor 5.12;

13Noi, însă, nu ne lăudăm dincolo de măsura noastră, ci în măsura marginilor, pe care le-a însemnat Dumnezeu câmpului nostru ca să ajungem până la voi.

2Cor 10.15;

14Nu ne întindem prea mult, ca și când n-am fi ajuns până la voi, căci, în adevăr, până la voi am ajuns în Evanghelia lui Hristos.

1Cor 3.5-10;1Cor 4.15;1Cor 9.1;

15Nu ne lăudăm peste măsura noastră, adică, nu ne lăudăm cu ostenelile altuia; ci avem nădejdea că, dacă credința voastră crește, va crește și câmpul nostru de lucru între voi, nespus de mult, după măsura noastră.

Rom 15.20;

16Așa că vom putea propovădui Evanghelia și în ținuturile care sunt dincolo de al vostru, fără să intrăm în câmpul de lucru al altuia, ca să ne lăudăm cu lucrări făcute de-a gata.

17Ci, "oricine se laudă, să se laude în Domnul."

Isa 65.16;Ier 9.24;1Cor 1.31;

18Pentru că nu cine se laudă singur, va fi primit, ci acela pe care Domnul îl laudă.

Prov 27.2;Rom 2.29;1Cor 4.5;

Apostolii mincinoși.

## 1 2 4 6 8 < 11 > 13

1O, de ați putea suferi puțintică nebunie din partea mea! Ei, haide, suferiți-mă!

2Cor 11.16;2Cor 5.13;

2Căci sunt gelos de voi cu o gelozie după voia lui Dumnezeu, pentru că v-am logodit cu un bărbat, ca să vă înfățișez înaintea lui Hristos ca pe o fecioară curată.

Gal 4.17-18;Osea 2.19-20;1Cor 4.15;Col 1.28;Lev 21.13;

3Dar mă tem ca, după cum șarpele a amăgit pe Eva cu șiretlicul lui, tot așa și gândurile voastre să nu se strice de la curăția și credincioșia care este față de Hristos.

Gen 3.4;Ioan 8.44;Efes 6.24;Col 2.4-18;1Tim 1.3;1Tim 4.1;Evr 13.9;2Pet 3.17;

4În adevăr, dacă vine cineva să vă propovăduiască un alt Isus pe care noi nu l-am propovăduit, sau dacă este vorba să primiți un alt duh pe care nu l-ați primit, sau o altă Evanghelie, pe care n-ați primit-o, oh, cum îl îngăduiți de bine!

Gal 1.7-8;

5Dar socotesc că nici eu nu sunt cu nimic mai prejos de apostolii aceștia "nespus de aleși!"

1Cor 15.10;2Cor 12.11;Gal 2.6;

6Chiar dacă sunt un necioplit în vorbire, nu sunt însă și în cunoștință; și am arătat lucrul acesta printre voi, în tot felul și în toate privințele.

1Cor 1.17;1Cor 2.1-13;2Cor 10.10;Efes 3.4;2Cor 4.2;2Cor 5.11;2Cor 12.12;

7Sau, am făcut un păcat, când m-am smerit pe mine însumi, ca să fiți înălțați voi, și v-am vestit fără plată Evanghelia lui Dumnezeu?

Fapt 18.3;1Cor 9.6-12;2Cor 10.1;

8Am despuiat alte Biserici, primind de la ele o plată, ca să vă pot sluji vouă.

9Și când eram la voi, și m-am găsit în nevoie, n-am fost sarcină nimănui; căci de nevoile mele au îngrijit frații, când veniseră din Macedonia. În toate m-am ferit, și mă voi feri să vă îngreuiez cu ceva.

Fapt 20.33;2Cor 12.13;1Tes 2.9;2Tes 3.8-9;Filip 4.10-16;2Cor 12.14-16;

10Pe adevărul lui Hristos care este în mine, nimeni nu-mi va răpi această pricină de laudă în ținuturile Ahaiei!

Rom 9.1;1Cor 9.15;

11Pentru ce?... Pentru că nu vă iubesc?... Știe Dumnezeu!

2Cor 6.11;2Cor 7.3;2Cor 12.15;

12Dar lucrez și voi lucra astfel, pentru ca să tai orice prilej celor ce caută un prilej, ca să poată fi găsiți deopotrivă cu mine în lucrurile cu care se laudă.

1Cor 9.12;

13Oamenii aceștia sunt niște apostoli mincinoși, niște lucrători înșelători, care se prefac în apostoli ai lui Hristos.

Fapt 15.24;Rom 16.18;Gal 1.7;Gal 6.12;Filip 1.15;2Pet 2.1;1Ioan 4.1;Apoc 2.2;2Cor 2.17;Filip 3.2;Tit 1.10-11;

14Și nu este de mirare, căci chiar Satana se preface într-un înger de lumină.

Gal 1.8;

15Nu este mare lucru dar, dacă și slujitorii lui se prefac în slujitori ai neprihănirii. Sfârșitul lor va fi după faptele lor.

2Cor 3.9;Filip 3.19;

Necazurile apostolului.

16Iarăși spun: să nu mă creadă nimeni nebun. Sau altminteri, suferiți-mă măcar ca nebun, ca să mă laud și eu puțintel.

2Cor 11.1;2Cor 12.6-11;

17Ce spun în această îndrăzneală, ca să mă laud, nu spun după Domnul, ci ca și cum aș spune din nebunie.

1Cor 7.6-12;2Cor 9.4;

18De vreme ce mulți se laudă după firea pământească, mă voi lăuda și eu.

Filip 3.3-4;

19Doar voi suferiți cu plăcere pe nebuni, voi, care sunteți înțelepți!

1Cor 4.10;

20Dacă vă robește cineva, dacă vă mănâncă cineva, dacă pune cineva mâna pe voi, dacă vă privește cineva de sus, dacă vă bate cineva peste obraz, suferiți!

Gal 2.4;Gal 4.9;

21Spre rușinea mea o spun, că am fost slabi! Totuși, orice poate să pună înainte cineva - vorbesc în nebunie - pot pune și eu înainte.

2Cor 10.10;Filip 3.4;

22Sunt ei Evrei? Și eu sunt! - Sunt ei Israeliți? Și eu sunt! - Sunt ei sămânță a lui Avraam? Și eu sunt! -

Fapt 22.3;Rom 1.11;Filip 3.5;

23Sunt ei slujitori ai lui Hristos? - vorbesc ca un ieșit din minți - eu sunt și mai mult. În osteneli și mai mult; în temnițe, și mai mult; în lovituri, fără număr; de multe ori în primejdii de moarte!

1Cor 15.10;Fapt 9.16;Fapt 20.23;Fapt 21.11;2Cor 6.4-5;1Cor 15.30-32;2Cor 1.9-10;2Cor 4.11;2Cor 6.9;

24De cinci ori am căpătat de la Iudei patruzeci de lovituri fără una;

Deut 25.3;

25de trei ori am fost bătut cu nuiele; odată am fost împroșcat cu pietre; de trei ori s-a sfărâmat corabia cu mine; o noapte și o zi am fost în adâncul mării.

Fapt 16.22;Fapt 14.19;Fapt 27.41;

26Deseori am fost în călătorii, în primejdii pe râuri, în primejdii din partea tâlharilor, în primejdii din partea celor din neamul meu, în primejdii din partea păgânilor, în primejdii în cetăți, în primejdii în pustie, în primejdii pe mare, în primejdii între frații mincinoși.

Fapt 9.23;Fapt 13.50;Fapt 14.5;Fapt 17.5;Fapt 20.3;Fapt 21.31;Fapt 23.10-11;Fapt 25.3;Fapt 14.5;Fapt 19.23;

27În osteneli și necazuri, în priveghiuri adesea, în foame și sete, în posturi adesea, în frig și lipsă de îmbrăcăminte!

Fapt 20.31;2Cor 6.5;1Cor 4.11;

28Și, pe lângă lucrurile de afară, în fiecare zi mă apasă grija pentru toate Bisericile.

Fapt 20.18;Rom 1.14;

29Cine este slab, și să nu fiu și eu slab? Cine cade în păcat, și eu să nu ard?

1Cor 8.13;1Cor 9.22;

30Dacă e vorba să mă laud, mă voi lăuda numai cu lucrurile privitoare la slăbiciunea mea.

2Cor 12.5-10;

31Dumnezeu și Tatăl Domnului nostru Isus Hristos, care este binecuvântat în veci, știe că nu mint!...

Rom 1.9;Rom 9.1;2Cor 1.23;Gal 1.20;1Tes 2.5;Rom 9.5;

32În Damasc, dregătorul împăratului Areta păzea cetatea Damascenilor, ca să mă prindă.

Fapt 9.24-25;

33Dar am fost dat jos pe o fereastră, într-o coșniță, prin zid, și am scăpat din mâinile lor.

Descoperirile lui Pavel.

## 1 2 4 6 8 10 < 12 >

1E nevoie să mă laud, măcar că nu este de folos. Voi veni totuși la vedeniile și descoperirile Domnului.

2Cunosc un om în Hristos, care, acum patrusprezece ani, a fost răpit până în al treilea cer (dacă a fost în trup nu știu; dacă a fost fără trup, nu știu: Dumnezeu știe).

Rom 16.7;2Cor 5.17;Gal 1.22;Fapt 22.17;

3Și știu că omul acesta (dacă a fost în trup sau fără trup, nu știu: Dumnezeu știe),

4a fost răpit în rai, și a auzit cuvinte, care nu se pot spune, și pe care nu-i este îngăduit unui om să le rostească.

Luc 23.43;

5Cu un astfel de om mă voi lăuda; dar întrucât mă privește pe mine însumi, nu mă voi lăuda decât cu slăbiciunile mele.

2Cor 11.30;

6Chiar dacă aș vrea să mă laud, n-aș fi nebun, căci aș spune adevărul; dar mă feresc, ca să n-aibă nimeni despre mine o părere mai înaltă decât ce vede în mine, sau ce aude de la mine.

2Cor 10.8;2Cor 11.16;

7Și ca să nu mă umflu de mândrie, din pricina strălucirii acestor descoperiri, mi-a fost pus un țepuș în carne, un sol al Satanei, ca să mă pălmuiască, și să mă împiedice să mă îngâmf.

Ezec 28.24;Gal 4.13-14;Iov 2.7;Luc 13.16;

8De trei ori am rugat pe Domnul să mi-l ia.

Deut 3.23-27;Mat 26.44;

9Și El mi-a zis: "Harul Meu îți este de ajuns; căci puterea Mea în slăbiciune este făcută desăvârșită." Deci mă voi lăuda mult mai bucuros cu slăbiciunile mele, pentru ca puterea lui Hristos să rămână în mine.

2Cor 11.30;1Pet 4.14;

10De aceea simt plăcere în slăbiciuni, în defăimări, în nevoi, în prigoniri, în strâmtorări, pentru Hristos; căci când sunt slab, atunci sunt tare.

Rom 5.3;2Cor 7.4;2Cor 13.4;

Slujba lui Pavel.

11Am ajuns nebun: voi m-ați silit. Dar voi trebuia să mă lăudați; căci, măcar că nu sunt nimic, totuși cu nimic n-am fost mai prejos de acești apostoli așa de minunați.

2Cor 11.1-17;2Cor 11.5;Gal 2.6-8;1Cor 3.7;1Cor 15.8-9;Efes 3.8;

12Semnele unui apostol le-ați avut printre voi în toată răbdarea, prin semne, puteri și minuni care au fost făcute între voi.

Rom 15.18-19;1Cor 9.2;2Cor 4.2;2Cor 6.4;2Cor 11.6;

13În adevăr, în ce ați fost voi puși mai prejos decât celelalte Biserici, afară doar că numai eu singur nu v-am fost o sarcină? O, iertați-mi nedreptatea aceasta!...

1Cor 1.7;1Cor 9.12;2Cor 11.9;2Cor 11.7;

14Iată că sunt gata să vin a treia oară la voi; și tot nu vă voi fi o sarcină; căci nu caut bunurile voastre, ci pe voi înșivă. Ce-i drept, nu copiii sunt datori să agonisească pentru părinții lor, ci părinții pentru copiii lor.

2Cor 13.1;Fapt 20.33;1Cor 4.14-15;1Cor 4.14;

15Și eu, voi cheltui prea bucuros din ale mele, și mă voi cheltui în totul și pe mine însumi pentru sufletele voastre. Dacă vă iubesc mai mult, sunt iubit cu atât mai puțin?

Filip 2.17;1Tes 2.8;Ioan 10.11;2Cor 1.6;Col 1.24;2Tim 2.10;2Cor 6.12-13;

16Fie și-așa! Nu v-am fost sarcină deloc. "Dar", zic ei, "ca un om isteț ce sunt, v-am prins prin șiretlic." -

2Cor 11.9;

17Dar, am tras eu oare vreun folos de la voi prin vreunul din aceia, pe care i-am trimis la voi?

2Cor 7.2;

18Am rugat pe Tit să vină să vă vadă; și împreună cu el am trimis și pe fratele: a cerut Tit ceva de la voi? N-am fost noi călăuziți de același Duh, și n-am călcat noi pe aceleași urme?

2Cor 8.6-22;2Cor 8.18;

19De multă vreme voi vă închipuiți că, vrem să ne apărăm înaintea voastră! Noi vorbim înaintea lui Dumnezeu în Hristos; și toate aceste lucruri, le spunem, preaiubiților, pentru zidirea voastră.

2Cor 5.12;Rom 9.1;2Cor 11.31;1Cor 10.33;

20Fiindcă mă tem ca nu cumva, la venirea mea, să vă găsesc așa cum n-aș vrea să vă găsesc, și eu însumi să fiu găsit de voi așa cum n-ați vrea. Mă tem să nu găsesc gâlceavă, pizmă, mânii, dezbinări, vorbiri de rău, bârfeli, îngâmfări, tulburări.

1Cor 4.21;2Cor 10.2;2Cor 13.2-10;

21Mă tem ca, la venirea mea la voi, să mă smerească din nou Dumnezeul meu cu privire la voi, și să trebuiască să plâng pe mulți din cei ce au păcătuit mai înainte, și nu s-au pocăit de necurăția, curvia și spurcăciunile, pe care le-au făcut.

2Cor 2.1-4;2Cor 13.2;1Cor 5.1;

Cele din urmă înștiințări.

## 1 2 4 6 8 10 < 13

1Vin la voi pentru a treia oară. "Orice vorbă să fie sprijinită pe mărturia a doi sau trei martori."

2Cor 12.14;Num 35.30;Deut 17.6;Deut 19.15;Mat 18.16;Ioan 8.17;Evr 10.28;

2Cum am spus, când am fost de față a doua oară, tot așa și azi, când nu sunt de față, spun iarăși mai dinainte celor ce au păcătuit mai înainte, și tuturor celorlalți, că, dacă mă voi întoarce la voi, n-am să cruț deloc;

2Cor 10.2;2Cor 12.21;2Cor 1.23;

3căci căutați o dovadă că Hristos vorbește în mine: El care nu este slab față de voi, ci este plin de putere între voi.

Mat 10.20;1Cor 5.4;2Cor 2.10;1Cor 9.2;

4În adevăr El a fost răstignit prin slăbiciune; dar trăiește prin puterea lui Dumnezeu. Tot astfel și noi suntem slabi în El, dar, prin puterea lui Dumnezeu, vom fi plini de viață cu El față de voi.

Filip 2.7-8;1Pet 3.8;Rom 6.4;2Cor 10.3-4;

5Pe voi înșivă încercați-vă dacă sunteți în credință. Pe voi înșivă încercați-vă. Nu recunoașteți voi că Isus Hristos este în voi? Afară numai dacă sunteți lepădați.

1Cor 11.28;Rom 8.10;Gal 4.19;1Cor 9.27;

6Dar trag nădejde că veți recunoaște că noi nu suntem lepădați.

7Totuși ne rugăm lui Dumnezeu să nu faceți nimic rău; nu pentru ca să ne putem arăta noi înșine primiți, ci ca să faceți ce este bine, chiar dacă noi am trece drept lepădați.

2Cor 6.9;

8Căci n-avem nici o putere împotriva adevărului ci pentru adevăr.

9În adevăr, ne bucurăm când noi suntem slabi, iar voi sunteți tari; și ne rugăm pentru desăvârșirea voastră.

1Cor 4.10;2Cor 11.30;2Cor 12.5-10;1Tes 3.10;

10Tocmai de aceea vă scriu aceste lucruri, când nu sunt de față, pentru ca, atunci când voi fi de față, să nu mă port cu asprime, potrivit cu puterea pe care mi-a dat-o Domnul pentru zidire, iar nu pentru dărâmare.

1Cor 4.21;2Cor 2.3;2Cor 10.2;2Cor 12.20-21;Tit 1.13;2Cor 10.8;

Urări de sănătate.

11Încolo, fraților, fiți sănătoși, desăvârșiți-vă, îmbărbătați-vă, fiți cu un cuget, trăiți în pace, și Dumnezeul dragostei și al păcii va fi cu voi.

Rom 12.16-18;Rom 15.5;1Cor 1.10;Filip 2.2;Filip 3.16;1Pet 3.8;Rom 15.33;

12Spuneți-vă unii altora sănătate, cu o sărutare sfântă.

Rom 16.16;1Cor 16.20;1Tes 5.26;1Pet 5.14;

13Toți sfinții vă trimit sănătate.

14Harul Domnului Isus Hristos, și dragostea lui Dumnezeu, și împărtășirea Sfântului Duh, să fie cu voi cu toți! Amin.

Rom 16.24;Filip 2.1;